І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1067/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСПЕЦПРОМ" про ухвалення додаткового рішення в межах справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "АДРОН",
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСПЕЦПРОМ",
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
про заборону вчинення певних дій
Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Павленко А.В., посвідчення адвоката №361 від 27.12.2007
У судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини додаткового рішення.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "АДРОН" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСПЕЦПРОМ" про заборону вчинення певних дій. Позивачем в описовій частині зазначено: позовна заява про припинення порушення прав інтелектуальної власності.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.07.2022 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

При ухваленні рішення від 14.07.2022 року у даній справі, судом не вирішувалось питання розподілу судових витрат.

18.07.2022 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

22.07.2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про заперечення проти понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в якій позивач зазначає про неспівмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання розподілу судових витрат, суд встановив:

Відповідачем у підготовчому провадженні у даній справі було наведено орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн. До закінчення судових дебатів відповідач проінформував суд, що остаточний розмір судових витрат позивачем буде подано до суду разом з відповідними підтверджуючими документами протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, зважаючи на положення частини 8 статті 129 ГПК України.

18.07.2022 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання розподілу судових витрат, у якій відповідач просить суд стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 105 000,00 грн.

Правничу допомогу відповідачу надавав адвокат Павленко Андрій Васильович.

В якості доказів на понесення судових витрат відповідачем надано копії: рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару ради адвокатів Чернігівської області від 16.04.2021, звіту за Договором про надання правничої допомоги адвокатом Павленко А.В. від 22.10.2021, Акту підтвердження втклнаної роботи від 15.07.2022, рахунку № 16 від 15.07.2022.

Матеріалами справи підтверджується, що представником позивача вчасно заявлено про відшкодування судових витрат та повідомлено суд про те, що всі докази витрат будуть надані після ухвалення рішення суду.

Загальна вартість отриманих відповідачем послуг становить: витрати на професійну правничу допомогу - 105 000,00 грн.

22.07.2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про заперечення проти понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в якій позивач зазначає про неспівмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

У запереченнях позивачем відмічено, що згідно умов договору про надання правничої допомоги 15 000 грн коштує підготовка усіх процесуальних документів у справі та участь у судових засіданнях в цілому, а не окремо. 27 000 грн адвокат нарахував за надання правничої допомоги за підготовку процесуальних документів, але до цього часу за це саме він вже нарахував окремо 15 000 грн. 15 000 грн окремо ще раз адвокат нарахував за участь у судових засіданнях, але згідно умов договору про надання правничої допомоги 15 000 грн коштує підготовка усіх процесуальних документів у справі та участь у судових засіданнях в цілому, а не окремо. Позивач зазначає, що вважає заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу надмірно завищеними та неспівмірними з обсягом наданих послуг, що не відповідає принципам співмірності та розумності, у зв`язку з чим відповідач просить суд задовольнити частково вимогу відповідача у розмірі 21000,00 грн

Дослідивши докази надання правничої допомоги сторонами у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3).

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У силу приписів статей 626, 627 Цивільного кодексу України, договір про надання правової допомоги, як різновид цивільно-правового договору, укладається між клієнтом та адвокатом (адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро) на основі вільного волевиявлення сторін на погодження його умов, що становлять зміст договору; сторони договору про надання правової допомоги керуються принципом свободи договору при його укладенні з урахуванням вимог частини 5 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" щодо несуперечності змісту такого договору Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відповідності до акту підтвердження виконаної роботи від 15.07.2022 року та звіту за Договором про надання правничої допомоги від 15.07.2022 адвоката Павленка А.В., загальна сума гонорару становить 105000,00 грн (поточні усні консультації, прийняття та вивчення документів, надання рекомендації, доведення позиції адвоката в спірних правовідносинах витрачено 30 год за ціною 1000,00 грн./год - на суму 30 000,00 грн; вибірка та підготовка документів та доказів, що підтверджують вимоги клієнта - на суму 15 000,00 грн; ознайомлення з позовною заявою та наданими документами, направлення запиту адвоката до НАБ України 25.10.2021 року; підготовка відзиву на позовну заяву , формування документів, підготовка доказів , направлення копії відзиву та документів позивачу, подання відзиву та документів до господарського суду 04.11.2021 року; підготовка та подання до суду процесуальних документів: заява свідка від 04.11.21; Заява на виконання ухвали про витребування доказів - 04.11.21 р.; Заява про визнання доказів недопустимих- 04.11.2021 року; Заява про строк на додаткового доказу 04.11.2021 року; Заява електронний суд 04.11.2021 року; заперечення на клопотання позивача про витребування доказів 04.11.2021 року; заперечення на клопотання позивача на поновлення строку-04.11.2021 року; клопотання подання доказів-08.11.2021 року- 27 000,00 грн; заява на виконання ухвали про витребування доказів- 11.11.2021 року; підготовка та подання до суду заяви по суті справи - заперечення на відповідь на відзив від 06.12.2021 року; на виконання ухвали господарського суду Чернігівської області від 14.12.2021 року, підготовка та направлення копій заяв по суті справи з доданими документами, подання заяви до суду - 16.12.2021 року, організація нотаріального посвідчення заяви свідка, направлення копії заяви стороні в справи подання заяви до суду- 12.01.2022 року; підготовка та участь в першому судовому засіданні15000,00 грн, участь в подальших засіданнях - 3000,00грн кожне засідання; клопотання про надання доказів - 3000,00 грн кожне).

Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд дійшов висновку, що сума гонорару, яка включила в себе 97000,00 грн є безпідставною та завищеною. Враховуючи те, що обсяг виконаних адвокатом послуг на правничу допомогу дублюється, суд вважає, що витрати відповідача щодо наданої правничої допомоги, які він просить стягнути з позивача є необґрунтовано завищеними, а тому розмір відповідних витрат підлягає обмеженню сумою 13000,00 грн.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "АДРОН" (, вул. Юрія Іллєнка, буд.2/10, м.Київ, 04050, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСПЕЦПРОМ" (, вул.Шевченка, 144, м.Чернігів) 13000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення складено та підписано 25.07.2022 року.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України,.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/