ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2511/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання: І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: В.В. Лозенко

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Симакс Груп»

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2021 (суддя Мостепаненко Ю.І., м.Одеса, повний текст складено 07.12.2021)

у справі №916/2511/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Капітал»

до Приватного підприємства «Симакс Груп»

про стягнення 288519,73 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайм Капітал» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Симакс Груп» про стягнення заборгованості за договором №19102020/1-ФД від 19.10.2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 288519,73 грн., у тому числі: 260000,00 грн. основної заборгованості, 22646,00 грн. інфляційних втрат та 5 873,73 грн. 3% річних, а також витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору не виконав свої зобов`язання з повернення фінансової допомоги, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нараховано відсотки річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.12.2021 позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у заявленій позивачем сумі.

Суд першої інстанції, встановивши наявність порушення зобов`язання відповідача щодо повернення суми поворотної фінансової допомоги в обумовлений сторонами строк, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення основного боргу у заявленому позивачем розмірі.

Перевіривши розрахунок 3% річних за період з 11.11.2020 по 12.08.2021, господарський суд встановив вірність його обрахунку, у зв`язку з чим позов у цій частині задовольнив у повному обсязі. В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за цей же період, суд, перевіривши наведені позивачем розрахунки, встановив, що позивачем при його здійсненні допущено методологічні помилки, а саме, невірно визначено сукупні індекси інфляції. У зв`язку із встановленими обставинами судом здійснено власний перерахунок, відповідно до якого сума інфляційних витрат склала 22921,82 грн. Разом з тим, місцевий господарський суд, врахувавши, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, оскільки таке право належить виключно позивачу, не виходячи за межі позовних вимог, стягнув з відповідача суму інфляційних витрат у розмірі 22646,00 грн., які були заявлені у позові.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, Приватне підприємство «Симакс Груп» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що прийняте судове рішення не відповідає вимогам, встановленим статтею 236 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; бути ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник послався на те, що розгляд справи по суті відбувся за відсутності сторони відповідача, чим порушено право на доступ до правосуддя. У мотивувальній частині рішення судом не наведені всі обставини справи із посиланням на докази, за якими ці обставини були встановлені. Також не зазначені мотиви, з яких суд не врахував окремих доказів, з посиланням на неналежність, недопустимість, недостовірність, непереконливість тощо та з необхідними поясненнями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №916/2511/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів Л.О. Будішевської, С.В. Таран.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 (головуючий суддя: Л.В. Поліщук, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Симакс Груп» на рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2021 у справі №916/2511/21; встановлено учасникам справи строк до 15.02.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України; роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

14.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що подання апеляційної скарги спрямоване на умисне затягування часу для невиконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2021 у даній справі, яке є обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, підтверджених доказами, досліджених в судовому порядку.

На переконання позивача, твердження відповідача про його неповідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції не відповідають дійсності. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, але у жодне судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

Також позивач вказав про те, що жодних аргументів щодо незаконності або необґрунтованості рішення, нових обставин, що підлягають встановленню, доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції, відповідачем в апеляційні скарзі не наведено. Крім того, відповідач в апеляційній скарзі та додатків до неї не надав жодних доказів щодо предмету спору, які б заперечували або спростовували заборгованість відповідача.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.02.2022 розгляд справи призначено на 10.03.2022 о 14:00 год.

Суддю зі складу колегії суддів, яка не є суддею-доповідачем, Л.О. Будішевську звільнено з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.02.2022 №136/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та наказу в.о. голови суду С.І. Колоколова від 18.02.2022 №44-к «Про відрахування зі штату суду судді Будішевської Л.О.».

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX. На засіданні 15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

За вказаних обставин судове засідання у даній справі, призначене на 10.03.2022 о 14:00 год., не відбулось.

У зв`язку із звільненням судді зі складу колегії суддів Л.О. Будішевської з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду, 18.03.2022 за розпорядженням керівника апарату суду №323 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2511/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2022 для розгляду справи №916/2511/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2022 справу № 916/2511/21 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді: К.В. Богатир, С.В. Таран.

Водночас, у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 №6-ОД «Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану» зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

З урахуванням викладеного, дата судового засідання судом апеляційної інстанції в ухвалі від 21.03.2022 не визначалась.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України та продовженням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, статті 29 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIIІ «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами), наказом голови Південно-західного апеляційного господарського суду №10-ОД від 13.05.2022 «Про особливий режим роботи Південно-західного апеляційного господарського суду» скасовано дію наказу від 28.02.2022 №6-ОД та рекомендовано учасникам судових проваджень розгляд скарг, заяв, клопотань здійснювати дистанційними засобами зв`язку при реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд», на офіційну електронну адресу суду , з дотриманням вимог щодо підписання документу електронним цифровим підписом, засобами поштового зв`язку, у тому числі АТ «Укрпошта», брати участь у розгляді судових справ дистанційно у режимі відеоконференцзв`язку шляхом подання до суду відповідного клопотання.

З урахуванням викладеного вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 розгляд справи №916/2511/21 призначено на 14.06.2022 об 11:30 год. Вказаною ухвалою, серед іншого, запропоновано учасникам справи подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії, використовуючи засоби електронного зв`язку (підсистеми «Електронний суд», офіційної електронної пошти суду), а також скористатись своїм правом та надати до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

Враховуючи неявку в судове засідання 14.06.2022 представника Приватного підприємства «Симакс Груп», стосовно якого не було відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 19.07.2022 о 10:30 год.

Крім того, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, цією ж ухвалою постановлено розглянути апеляційну скаргу Приватного підприємства «Симакс Груп» на рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2021 у справі №916/2511/21 у розумний строк.

30.06.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду повернулось поштове відправлення, яким на адресу Приватного підприємства «Симакс Груп» направлялась копія ухвали суду від 18.05.2022 про призначення розгляду справи №916/2511/21 на 14.06.2022 об 11:30 год., із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судове засідання, яке відбулось 19.07.2022, представник Приватного підприємства «Симакс Груп» не з`явився.

Результат пошуку штрихкодового ідентифікатора 888 на офіційному сайті АТ «Укрпошта» свідчить про те, що 18.07.2022 відправлення не вручене під час доставки із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частинами п`ятою та шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку).

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Колегія суддів зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено визначення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників справи, наявними в матеріалах справи. Якщо ж фактичне місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників справи, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (суд враховує mutatis mutandis висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 (якою розгляд справи призначено на 14.06.2022 об 11:30 год.) та від 14.06.2022 (якою розгляд справи відкладено на 19.07.2022 о 10:30 год.) оприлюднено в Єдиному реєстрі судових рішень, у зв`язку з чим вказані ухвали суду знаходяться у вільному доступі, тоді як сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, що узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вказаною, зокрема, в рішенні останнього у справі «Пономарьов проти України».

Також інформація про проведення наступного судового засідання 19.07.2022 об 11:30 год. була розміщена на офіційному сайті Південно-західного апеляційного господарського суду.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вжив належних та необхідних заходів для повідомлення скаржника про дату, час та місце судових засідань, направляючи рекомендованою кореспонденцією ухвали суду від 18.05.2022 та від 14.06.2022 за адресою, зазначеною апелянтом як безпосередньо в апеляційній скарзі, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, а частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представника скаржника.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

19.10.2020 між Приватним підприємством «Симакс Груп» (позичальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайм Капітал» (позикодавцем) укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №19102020/1-ФД (надалі договір), відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених даним договором (згідно ст.1049 ЦК України).

Згідно із пунктом 1.2. договору поворотна фінансова допомога це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (згідно пункту пп.14.1.257 ПК України) (п.1.2 договору).

У пункті 2.1 договору визначено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 260000,00 грн., без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (пункт 2.2. договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору поворотна фінансова допомога може надаватися позикодавцем частинами. Термін надання не повинен перевищувати одного календарного дня з дати надання позичальником позикодавцю усної або письмової (на розсуд позичальника) заявки на одержання чергового траншу. Перерахування грошових коштів здійснюється позикодавцем на поточний рахунок позичальника.

У пункті 3.1 договору сторони узгодили, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 10 листопада 2020 року.

Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 7.1 договору позичальник має право на свій розсуд достроково здійснити повернення фінансової допомоги позикодавцю частково або повністю.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до моменту повернення поворотної фінансової допомоги та до повного виконання сторонами їх зобов`язань за договором (пункту 8.1 договору.)

На виконання умов договору №19102020/1-ФД від 19.10.2020 позивачем платіжним дорученням від 21.10.2021 №942 було перераховано Приватному підприємству «Симакс Груп» суму поворотної фінансової допомоги в розмірі 260000,00 грн., проте відповідач в обумовлений сторонами строк суму фінансової допомоги не повернув.

03.06.2021 позивачем направлено Приватному підприємству «Симакс Груп» претензію №03/06 від 03.06.2021 з вимогою перерахувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Тайм Капітал» суму безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 260000,00 грн.

Зазначена претензія залишилась без відповіді, заборгованість без оплати.

Посилаючись на неповернення відповідачем отриманих за договором №19102020/1-ФД від 19.10.2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги грошових коштів у вказаному розмірі, позивач звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, на виконання умов договору №19102020/1-ФД від 19.10.2020 позивачем було перераховано відповідачу суму поворотної фінансової допомоги в розмірі 260000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 21.10.2020 №942, із призначенням платежу: «надання поворотної безвідсоткової допомоги, зг.дог№ 19102020/1-ФД від 19.10.2020, без ПДВ».

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повернення суми поворотної фінансової допомоги в обумовлений сторонами строк (до 10.11.2020). Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повернення відповідачем суми поворотної фінансової допомоги в матеріалах справи відсутні.

Відтак, у спірних правовідносинах відповідачем порушено умови договору №19102020/1-ФД від 19.10.2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та положення законодавства в частині повноти та своєчасності повернення грошових коштів.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що невиконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором є його порушення у розумінні статті 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні частини першої статті 612 цього Кодексу.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно задоволено позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 260000,00 грн.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Отже, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також відсотків річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Судом апеляційної інстанції було перевірено здійснений судом першої інстанції розрахунок заявлених до стягнення 3 % та інфляційних втрат за період з 11.11.2020 по 12.08.2021. Вказані розрахунки є арифметично вірними та корегуванню не потребують.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 5873,73 грн. та 22646,00 грн. інфляційних втрат, заявлених в межах позовних вимог.

Щодо доводів скаржника стосовно того, що розгляд справи по суті відбувся за відсутності сторони відповідача, чим порушено право на доступ до правосуддя, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями частин другої - четвертої статті 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвали суду відправлялися відповідачу на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №92, сформованого судом.

Відправлення ухвал суду від 25.08.2021 (про відкриття провадження у справі та постановлення здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження), від 17.11.2021 (про призначення справи до розгляду по суті в засіданні суду на 06.12.2021 о 13:45 год.) були повернуті поштовим оператором з довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.33, 52), відправлення ухвали суду від 20.10.2021 (про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 17.11.2021 о 10:30 год.) отримано відповідачем 25.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с.39).

Перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що приписи Господарського процесуального кодексу України дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали суду про призначення розгляду скарги з вказівкою причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

За таких обставин та враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження порушення оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, Господарський суд Одеської області вжив належних та необхідних заходів для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, направляючи рекомендованою кореспонденцією ухвали суду від 25.08.2021, від 20.10.2021, від 17.11.2021 за його юридичною адресою.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що відправлення ухвали суду від 20.10.2021 отримано відповідачем 25.10.2021, проте в судове засідання, призначене на 17.11.2021, представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомляв.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвали Господарського суду Одеської області від 25.08.2021, від 20.10.2021, від 17.11.2021 у даній справі оприлюднено в Єдиному реєстрі судових рішень, тобто вказані ухвали суду знаходяться у вільному доступі, тоді як сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, що узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вказаною, зокрема, в рішенні останнього у справі «Пономарьов проти України».

Отже, наведені скаржником підстави для скасування рішення місцевого господарського суду не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вказане судове рішення слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Симакс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2021 у справі №916/2511/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.07.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран