РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2022Справа № 910/15861/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Рейл Логістикс"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
прозобов`язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Пилипенко Я.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Куць О.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/15861/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Рейл Логістикс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання внести зміни до особового рахунку № 8136937 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 127 492, 56 грн.

18.11.2021 через загальний відділ діловодства суду відповідачем надано відзив на позов та заяву про поновлення строку для подання відзиву.

Суд задовольнив заяву відповідача та поновив строк для подачі відзиву на позов та доказів, про що вказано у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача через загальний відділ діловодства суду 29.11.2021 надав відповідь на відзив.

09.12.2021 представник відповідача електронною поштою надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Суд розглянувши матеріали справи та заслухавши думку представника позивача вирішив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення слухання справи та закрити підготовче провадження.

Ухвалою суду від 30.05.2022 призначено судове засідання у справі на 07.07.2022.

17.06.2022 через загальний відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Рейл Логістикс" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з огляду на введення воєнного стану та у зв`язку з перебуванням представника на території відділеній від місцезнаходження суду.

Відповідно до ухвали суду від 04.07.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Рейл Логістикс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/15861/21 відмовлено.

Безпосередньо в судовому засіданні 07.07.2022 представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову, а представник відповідача навпаки - заперечував.

Суд заслухав вступне слово учасників процесу, закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, провів судові дебати.

У судовому засіданні 07.07.2022 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (як перевізником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Рейл Логістикс" (як замовником) було укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом (редакцію оприлюднено 30.09.2020, вводиться в дію 01.10.2020) предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагону не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами. Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому законом надані відповідні пільги (п.п. 1.4., 1.5. договору).

Як вбачається з доводів позивача, на умовах договору та на підставі залізничної накладної від 16.10.2020 № 47114723 Залізниця виконала перевезення наступних вагонів, власником яких є ТОВ "Смарт Рейл Логістикс": 58533878, 58547027, 58546730, 95143673, 95200254, 95240453, 58537630, 95185351, 58541699, 95087177, 95265856, 95062279, 95168969, 95148573, 95288668, 95141628, 95024857, 95058418, 95135711, 95219077, 95090213, 58540352, 95177812, 95190021, 58537739, 95097382, 95069233, 95061354, 95234324, 95122024, 95264206, 95164554, 53235636, 95265146, 95206165, 95171104, 95115242, 58542408, 58533209, 95117016, 95284618, 58544669, 58540493, 95208385, 95184735, 95093928, 95040465, 95105227, 58550351, 95116737, 58541673, 95106001, 95775474. Вантажоодержувачем за накладною № 47114723 є ТОВ "Продекс Південь".

Відповідно до договору про подачу та забирання вагонів Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "Павлівський" при станції Юсківці Південної залізниці від 27.10.2016, здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить Залізниці, яка приймає до колії № 1 станції Юсківці Південної залізниці через стрілку № 7, і яка обслуговуються локомотивом залізниці.

16.10.2020 вагони було направлено зі станції Обвідна Придніпровської залізниці (код станції 450408) на станцію призначення Юсківці Південної залізниці (код станції 426606).

Позивач наголошує, Товариству стало відомо про те, що 22.10.2020 поїзду, в складі якого прямували вагони позивача присвоєно операцію 92 "БРОС". Комісією станції Полтава-Південна Південної залізниці 27.10.2020 складено акти загальної форми (форми ГУ-23). Згідно з даними актів вагони у кількості 53 одиниці були затримані по станції Полтава-Південна Південної залізниці з 22.10.2020 (17:54 год) до 27.10.2020 (13:13 год) з причини неприймання вантажоодержувачем 4231 ТОВ "Продекс Південь".

З огляду на присвоєння операції 92 "БРОС", позивачем було переадресовано вагони на станцію Мар`янівка Південно-Західної залізниці (код 323202). Після переадресування вагонів працівники станції Полтава-Південна надали ТОВ "Смарт Рейл Логістикс" накопичувальну картку зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу), від 11.11.2020 № 11110073, яку представник ТОВ "Смарт Рейл Логістикс" не підписав, оскільки не був вантажовласником та вказав на свою незгоду із нарахуванням плати за користування вагонами у зв`язку з цим.

Як вбачається з доводів позивача, ні відправник, ні отримувач не одержували повідомлень про затримку вагонів, а також, їм не направлялися листи про відмову прийняття вагонів.

У зв`язку із затриманням вагонів позивача на станції Полтава-Південна Південної залізниці на підставі Розпорядження від 15.05.2020 № ЦЗМ-12/1001, Залізниця стягнула з ТОВ "Смарт Рейл Логістикс" плату за користування вагонами на місцях загального користування в розмірі 127 492,56 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що стягнення Залізницею плати за користування вагонами на місцях загального користування у зв`язку із затриманням є безпідставним і таким, що порушує законодавство України.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилається, зокрема, на таке:

- правомірність списання коштів нарахованих за затримку вагонів, в тому числі й на шляху прямування, з вантажоодержувача, при зазначенні в гр.. 13 накладної платника, вже досліджувалося Господарським судом міста Києва у справі № 910/13620/20;

- відповідно до заяви про пере адресацію (лист № 0451/04-01/2020 від 27.10.2020) на підставі якої видано наказ про пере адресацію № 5964 від 27.10.2020, платником по додатковим зборам на станції призначення зазначено ТОВ "Смарт Рейл Логістикс";

- плату за користування вагонами нараховано та списано відповідачем правомірно, а кошти стягнуто з особового рахунку ТОВ "Смарт Рейл Логістикс" за внесеним до накладної кодом платника.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (частина 6 статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Аналогічні приписи містяться і в ст. ст. 909, 919 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі також - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються .порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. З Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Платник, зазначений у графі 13 накладної сплачує всі платежі за перевезення, в тому числі й плату, нараховану, за час затримки вагонів, як на шляху прямування так і на станції призначення.

Накладна є договором перевезення, при цьому, Залізниця надає послуги перевезення та здійснює розрахунки також й за час затримки вагонів, лише на підставі відомостей, що внесені до накладної, зокрема, стосовно платника.

Пунктом 2.1.4. договору передбачено, що замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Також, п. 2.1.5. визначено, що замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної ь. передоплати за кодом платника.

Пунктом 2.1.9. договору визначено, що відповідальність за використання іншими особами коду платника несе замовник.

У випадку використання без згоди замовника його коду як платника, присвоєного за договором, замовник зобов`язаний розраховуватися з перевізником за здійснене перевезення, а спірні питання вирішувати без участі перевізника, окрім випадків прямо передбачених договором.

Отже, враховуючи п.п. 2.1.4, 2.1.5, 2.1.9 договору та те, що у графі 13 накладної платником зазначено позивача, відтак, всі платежі, а також додаткові збори за затримку вагонів правомірно списано Залізницею саме з позивача.

Крім того, у п. 4.9. договору сторони погодили, що у випадку незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів Замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на вказану в розд. 7 договору адресу. У випадку виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки передбачених законодавством.

Претензійно-позовний порядок вирішення спорів погоджено в розділі 7 договору.

Порядок, підстави та розмір плати за користування вагонами, на підставі ст. 119 Статуту залізниць України, визначено в Правилах користування вагонами та контейнерами (ст. 119-126 Статуту залізниць України) затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України № 133 від 25.02.1999 та Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317.

За користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності вносять плату (п. 2 Правил користування вагонами та контейнерами).

Розділ 3 Правил користування вагонами та контейнерами передбачає порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами.

Пунктом 6 Правил користування вагонами передбачено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Пунктами 14 та 15 Правил користування вагонами та контейнерами передбачено, що розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством. За час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Аналогічна норма встановлена пунктом 5 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 № 340/16356 (зі змінами та доповненнями), в якому зазначено, що за затримки на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних або орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених в таблиці І.

Стосовно доводів позивача про те, що акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів на підходах до станції призначення мають бути підписані представникам вантажовласника, суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом № 334 Міністерства транспорту України 28.05.2002 визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності:

- затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства;

- в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

З обставин даної справи вбачається, що вагони в процесі перевезення були на підходах до станції призначення.

Порядок затримки та складання актів загальної форми на підходах до станції призначення врегульовано п. п. 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами:

- п. 9. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

- п. 10. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, Залізницею на виконання таких приписів видано накази, складено акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів та передано повідомлення про затримку вагонів.

Отже, з огляду на наведені вище обставини, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано правомірності списання коштів з особового рахунку ТОВ "Смарт Рейл Логістикс" в якості плати за користування вагонами на місцях загального користування у зв`язку із затриманням вагонів.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Рейл Логістикс" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко