ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 липня 2022 року Справа № 903/925/16

За заявою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро

про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання

по справі №903/925/16

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія Енергії, м. Київ

про стягнення 82 570 грн. 00 коп.

Cуддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від стягувача: н/з

від боржника: н/з

встановив: 11.07.2022 на адресу суду надійшла заява Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця від 05.07.2022 про поновлення строку пред`явлення наказу Господарського суду Волинської області №903/925/16-1 від 06.02.2017 до виконання.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022 заява розподілена судді Кравчук А.М.

Ухвалою суду від 12.07.2022 заяву Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця від 05.07.2022 про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання прийнято до розгляду. Судове засідання призначено 20.07.2022 о 12 год. 30 хв.

Учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 12.07.2022.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, строки розгляду заяви, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням принципу обов`язковості виконання рішень.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплено в статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 18 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід`ємною частиною судового розгляду, невід`ємною стадією процесу правосуддя, про що зазначено в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року, у справі Ромашов проти України від 27 липня 2004 року, у справі Дубенко проти України від 11 січня 2005 року та ін.

В справі Шмалько проти України Європейський суд зазначив, що право на суд, яке закріплене у частині 1 статті 6 Конвенції, було б лише ілюзією, якщо б держави допускали такий стан речей, коли остаточні рішення національних судів залишалися б невиконаними. Суд звернувся до положень, сформульованих у його попередніх аналогічних справах, зазначаючи, що тлумачення частини 1 статті 6 Конвенції винятково як такої, що стосується лише доступу до суду та процедури розгляду справи у суді, було б несумісним із принципом верховенства права, який держави-учасниці зобов`язались дотримувати, ратифікуючи Конвенцію.

З наведеного вбачається, що право на суд реально забезпечується лише фактичним виконанням рішення суду, що може бути досягнуто, зокрема, під час виконавчого провадження.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.01.2017 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія Енергії на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця 41 285, 00 грн. штрафу та 1 378, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення суду видано наказ №903/925/16-1 від 06.02.2017, строк пред`явлення до виконання до 06.02.2020.

Ухвалою суду від 09.12.2019 видано дублікат наказу Господарського суду Волинської області № 903/925/16-1 від 06.02.2017.

03.02.2020 стягувачем на адресу приватного виконавця Д`яченка Є.С. направлено заяву про примусове виконання рішення суду з оригіналом (дублікатом) наказу суду від 06.02.2017 (а.с. 96-98).

Згідно листа - відповіді приватного виконавця Д`яченка Є.С. від 28.01.2022 №502 на звернення АТ «Українська залізниця» від 21.01.2022 про надання інформації стосовно виконання наказу від 06.02.2017 та направлення виконавчого документа стягувачу, перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий документ наказ Господарського суду Волинської області від 06.02.2017 на виконанні в приватного виконавця не перебуває (а.с. 99-100).

Частиною 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно пункту 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до пункту 3 статті 329 Господарського процесуального кодексу України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску поважними. Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

Тобто поновлення строку не означає, що перебіг строку продовжується.

Питання про поновлення строку може бути порушене лише після закінчення процесуального строку.

Принцип поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюється судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК України

Враховуючи вищевикладене, обов`язковість виконання судового рішення, суд визнає поважними причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, задовольняє заяву та поновлює строк для пред`явлення наказу до виконання.

Керуючись ст.ст. 234-235, 329 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця від 05.07.2022 про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити Акціонерному товариству Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Волинської області 903/925/16-1 від 06.02.2017.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 21.07.2022.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук