ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. Справа№ 910/12582/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача: Войтюк Д.В. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Пучка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.02.2022 (повне судове рішення складено: 21.02.2022)

у справі №910/12582/21 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про визнання дій протиправними та зобов`язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про:

- направлення Приватному акціонерному товариству «Укргідроенерго» на підписання актів надання послуг від 28.02.2021 за лютий 2021 року, від 31.03.2021 за березень 2021 року, від 30.04.2021 за квітень 2021 року, від 31.05.2021 за травень 2021 року, від 30.06.2021 за червень 2021 року та актів коригування від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.07.2019 (з урахуванням акта коригування від 02.01.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.08.2019 (з урахуванням акта коригування від 02.01.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 30.09.2019 (з урахуванням акта коригування від 17.02.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.10.2019 (з урахуванням акта коригування від 30.03.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 30.11.2019 (з урахуванням акта коригування від 18.05.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.12.2019 (з урахуванням акта коригування від 19.06.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.01.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 29.02.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.03.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 30.04.2020 (з урахуванням акта коригування від 02.11.2020), від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.05.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 30.06.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.07.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 31.08.2020, від 16.04.2021 до акту надання послуги від 30.09.2020, які включають послуги з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління, надання яких не передбачено умовами договору, а саме послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які надаються користувачу в ролі споживача;

- виставлення Приватному акціонерному товариству «Укргідроенерго» рахунків-фактур №0422-03012/04/03/2021 від 04.03.2021, № 0422-03012/05/04/2021 від 05.04.2021, № 0422-03012/05/05/2021 від 05.05.2021, № 0422-03012/04/06/2021 від 04.06.2021, № 0422- 03012/05/07/2021 від 05.07.2021, які включають послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, надання яких не передбачено умовами договору, а саме послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які надаються користувачу в ролі споживача;

- зарахування коштів, сплачених Приватним акціонерним товариством Укргідроенерго» на умовах часткової попередньої оплати відповідно до умов договору платіжними дорученнями від 09.02.2021 № 346 на суму 8 368 792,32 грн, від 19.02.2021 №475 на суму 8 368 792,32 грн, від 25.02.2021 № 480 на суму 7 173 250,56 грн, від 09.03.2021 № 632 на суму 9 858 490,32 грн, від 12.03.2021 № 18 на суму 9 196 692,89 грн, від 19.03.2021 № 89 на суму 9 858 490,32 грн, від 30.03.2021 № 193 на суму 8 450 134,56 грн, від 09.04.2021 № 750 на суму 13 761 499,08 грн, від 12.04.2021 № 755 на суму 14 323 148,05 грн, від 19.04.2021 № 847 на суму 13 761 499,08 грн, від 19:04.2021 № 1031 на суму 11 795 570,64 грн, від 07.05.2021 № 1094 на суму 18 194 178,24 грн, від 13.05.2021 № 1149 на суму 12 244 386,29 грн, від 19.05.2021 № 1204 на суму 18 194 178,24 грн, від 09.06.2021 № 1511 на суму 14 663 593,98 грн, від 08.06.2021 № 1504 не суму 2 060 043,68 грн, від 28.05.2021 № 1350 на суму 15 595 009,92 грн, від 18.06.2021 № 1649 на суму 14 663 593,98 грн, від 29.06.2021 № 1757 на суму 12 568 794,84 грн, від 09.07.2021 № 1886 на суму 15 158 027,53 грн, в рахунок оплати послуг з диспетчерського оперативно-технологічного) управління, надання яких не передбачено умовами Договору, і саме послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які надаються користувачу в ролі споживача;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія 'Укренерго» укласти договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з ПрАТ «Укргідроенерго» в якості користувача в ролі споживача.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/12582/21 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/12582/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12582/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/12582/21.

04.05.2022 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

18.05.2022 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 01.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/12582/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.07.2022.

11.07.2022 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 13.07.2022 прийняв участь представник позивача в режимі відеоконференції. Представник відповідача з`явився у судове засідання.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Позивач зазначає, що ним обрано належний та ефективний спосіб захисту. А неправомірні дії відповідача порушують охоронюваний законом інтерес позивача на отримання послуг та виставлення рахунків за надані послуги.

Крім того, позивач зазначає, що чинна редакція договору між позивачем та відповідачем не дозволяє поєднувати різні ролі Користувача (виробника та споживача), а тому позивач просить задовольнити позовні вимоги.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідач зазначає, що типової редакції договору на укладенні якого наполягає позивач не затверджено, а обрані позивачем позовні вимоги не можуть бути визнані як належний спосіб захисту прав, про що правомірно вказав суд першої інстанції.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник позивача (який прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції), надав пояснення в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти її доводів заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

30.05.2019 між Приватним акціонерним товариством «Укргідроенерго» (користувач в ролі виробника) та Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (виконавець в ролі ОСП (оператор системи передачі)) укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0422-03012.

Додатковою угодою № 2 від 12.09.2019 договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 30.05.2019 № 0422-03012 викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець зобов`язується надавати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами користувача у складі об`єднаної енергетичної системи ОЕС України, а саме: забезпечити надійне та ефективне функціонування ОЕС України, зокрема безперебійне постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки (далі - послуга).

Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктом 1.5 договору послуги надаються ОСП користувачу, що виступає на ринку виробником електричної енергії.

Відповідно до пункту 2.3. договору вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період.

Тариф визначається Регулятором відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється виконавцем на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/ (пункт 2.1. договору).

Згідно з пунктом 2.2. договору для виробників обсяг наданої послуги визначається як обсяг відпущеної електроенергії.

На виконання умов договору № 0422-03012 відповідач передав на підписання позивачу акти надання послуг, акти коригування, а також виставив рахунки-фактури на оплату послуг, а саме:

-акт надання послуг за лютий 2021 року та рахунок-фактура №0422-03012/04/03/2021 від 04.03.2021 на суму 14 277 854,33 грн, у т. ч. ПДВ, по якому ПрАТ «Укргідроенерго» частково оплатило 9 196 692,89 грн, у т. ч. ПДВ (різниця у сумі 5 081 161,44 грн не погоджена позивачем оплата за обсяги електричної енергії, спожитої на заповнення водойм ГАЕС);

-акт надання послуг за березень 2021 року та рахунок-фактура № 0422-03012/05/04/2021 від 05.04.2021 на суму 24 662 177,29 грн, у т. ч. ПДВ, по якому ПрАТ «Укргідроенерго» частково оплатило 14 323 148,05 грн, у т. ч. ПДВ (різниця у сумі 5 081 161,44 грн (за лютий 2021) + 5 257 867,80 грн (за березень 2021) - не погоджена позивачем оплата за обсяги електричної енергії, спожитої на заповнення водойм ГАЕС);

-акт надання послуг за квітень 2021 року та рахунок-фактура № 0422-03012/05/05/2021 від 05.05.2021 на суму 26 375 398,75 грн, у т. ч. ПДВ, по якому ПрАТ «Укргідроенерго» частково оплатило 12 244 386,29 грн, у т. ч. ПДВ (різниця у сумі 5 081 161,44 грн (за лютий 2021) + 5 257 867,80 грн (за березень 2021) + 3 791 983,22 грн (за квітень 2021) - не погоджена позивачем оплата за обсяги електричної енергії, спожитої на заповнення водойм ГАЕС, а також на власні потреби за відсутності генерації Канівської ГЕС, Кременчуцької ГЕС та Дністровської ГЕС);

-акт надання послуг за травень 2021 року та рахунок-фактура № 0422-03012/04/06/2021 від 04.06.2021 на суму 44 506 622,64 грн, у т. ч. ПДВ, по якому 4 ПрАТ «Укргідроенерго» частково оплатило 2 060 043,68 грн, у т. ч. ПДВ (різниця у сумі 5 081 161,44 грн (за лютий 2021) + 5 257 867,80 грн (за березень 2021) + 3 791 983,22 грн (за квітень 2021) + 2 457 292,93 грн (за травень 2021) - не погоджена позивачем оплата за обсяги електричної енергії, спожитої на заповнення водойм ГАЕС);

-акт надання послуг за червень 2021 року та рахунок-фактура № 0422-03012/05/07/2021 від 05.07.2021 на суму 61 481 764,65 грн, у т. ч. ПДВ, по якому ПрАТ «Укргідроенерго» частково оплатило 15 158 027,53 грн, у т. ч. ПДВ (різниця у сумі 5 081 161,44 грн (за лютий 2021) + 5 257 867,80 грн (за березень 2021) + 3 791 983,22 грн (за квітень 2021) + 2 457 292,93 грн (за травень 2021) + 3 877 158,16 грн (за червень 2021) - не погоджена позивачем оплата за обсяги електричної енергії, спожитої на заповнення водойм ГАЕС);

-акт коригування від 16.04.2021 до наступних актів: акта надання Послуги від 31.07.2019 (з урахуванням акта коригування від 02.01.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 31.08.2019 (з урахуванням акта коригування від 02.01.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 30.09.2019 (з урахуванням акта коригування від 1 «.02.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 31.10.2019 (з урахуванням акта коригування від 30.03.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 30.11.2019 (з урахуванням акта коригування від 18.05.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 31.12.2019 (з урахуванням акта коригування від 19.06.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 31.01.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 29.02.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 31.03.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 30.04.2020 (з урахуванням акта коригування від 02.11.2020); акт коригування до акта надання Послуги від 31.05.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 30.06.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 31.07.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 31.08.2020; акт коригування до акта надання Послуги від 30.09.2020.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

За твердженням позивача, до складу актів надання послуг та рахунків-фактур за спірний період відповідачем протиправно включено плату на загальну суму 46323737,12 грн. за обсяги електричної енергії, спожитої позивачем як користувачем у ролі споживача.

Отже, позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо направлення на підписання актів та виставлення рахунків-фактур, які включають послуги з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління, та надаються користувачу в ролі споживача, а також щодо зарахування коштів попередньої оплатив у рахунок оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують з положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти Украни» вд 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що пред`явлені позивачем вимоги про визнання протиправними дій відповідача (щодо направлення на підписання актів та виставлення рахунків-фактур, які включають послуги з диспетчерського (оперативно- технологічного) управління, та надаються користувачу в ролі споживача, зарахування коштів попередньої оплатив у рахунок оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління) не відновлять прав та законних інтересів позивача в разі задоволення позову, оскільки не можуть бути виконані в примусовому порядку.

Обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання дій відповідача протиправними не є ефективним та не призведе до реального поновлення прав позивача, у зв`язку з чим позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача укласти договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з позивачем в якості користувача в ролі споживача, суд дійшов висновку про наступне.

Типовий договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є додатком 5 до Кодексу системи передачі (у редакції, чинній станом на дату пред`явлення позовної заяви), а також опублікований на веб-сайті за посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/, відповідно до якого пункт 1.5. договору сформульовано наступним чином: « 1.5. Послуги надаються Оператором системи передачі Користувачу, що виступає на ринку оператором системи розподілу та/або виробником електричної енергії та/або споживачем, обладнання якого знаходиться в оперативному підпорядкуванні ОСП та/або електропостачальником та/або трейдером» (Додаток 5 із змінами, внесеними згідно з Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1120 від 21.06.2019, № 2267 від 05.11.2019, № 360 від 07.02.2020 - щодо визнання протиправними та нечинними змін рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/3041/20 від 13.07.2020).

У той же час, наразі окремий Типовий договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в якості користувача в ролі споживача Регулятором не затверджено та не опубліковано.

Одночасно судом враховано посилання відповідача на роз`яснення НКРЕКП, що надане листом від 07.04.2021 №595/17.2.2/5-21, про те, що в разі купівлі електричної енергії виробником, мережі якого приєднані до мереж ОСП (споживання на власні потереби генеруючих одиниць та для забезпечення роботи насосних модулів ГАЕС), послуга з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління має оплачуватись в рамках договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, укладеного між ОСП та виробником, в обсягах електричної енергії необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація та/або забезпечення роботи насосних модулів ГАЕС.

Суд вважає за необхідне зауважити, що положення частини 4 статті 188 ГК України щодо права заінтересованої сторони передати спір на вирішення суду, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору, не означають, що суд має право визнати укладеним договір без передбаченого договором або законом обов`язку іншої сторони на укладення такого договору. Свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства і ніхто не може бути зобов`язаний укласти договір без законодавчо встановлених підстав для цього.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 922/2743/18.

Поряд із цим, суд наголошує, що відповідно до абзацу 11 частини 2 статті 20 ГК України одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин. Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення як один із способів установлення господарських правовідносин є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання.

Судом враховано, що в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/1423/18 викладено правовий висновок стосовно того, що визначення позивачем предмета спору «про зобов`язання відповідача укласти договір у певній редакції» є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору відповідно до статті 187 ГК України.

Тобто, вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України.

За наслідками розгляду такої вимоги у резолютивній частині свого рішення суд, керуючись частиною дев`ятою статті 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції договору, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеним договору у запропонованій позивачем редакції.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 910/6139/20.

При цьому, колегія суддів наголошує, що позивачем навіть у додатках до позовної заяви не надано текст договору який він просить зобов`язати укласти.

З огляду на те, що позовна вимога про зобов`язання укласти договір невстановленого змісту не може бути реалізована, а задоволення такої вимоги не призведе до відновлення порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що задоволення позову призведе до захисту прав позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач не довів наявності підстав для задоволення заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову суд першої інстанції правомірно відмовив.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

З огляду на положення статті 4 ГПК України, і статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При цьому, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина 2 статті 14 Цивільного кодексу України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, що ним обрано належний та ефективний спосіб захисту, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не є належним і ефективним з огляду на те, що задоволення позовних вимог жодним чином не призведе до реального поновлення прав або інтересів позивача, які він вважає порушеними, а рішення фактично неможливо буде виконати, оскільки позивач навіть не навів тексту, який саме договір має бути укладено.

В свою чергу, виставлення позивачу рахунків відповідачем, що позивач ідентифікує як неправомірні дії відповідача, має розглядатись у випадку виникнення спору щодо виконання договору який між сторонами укладено, а не в межах даного спору.

З огляду на викладене, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/12582/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством «Укргідроенерго».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2022.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова