РІШЕННЯ

15 липня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/201/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Юрковська В.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, 79039, м. Львів, вул.Шевченка, буд. 111А, ,

до відповідача: Управління освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради, 47302, Тернопільська обл., Збаразький р-н, м. Збараж, майдан І.Франка, буд.1,

про:

- стягнути з відповідача в користь ТОВ Львівгаз збут заборгованість за спожиту електичну енергію в розмірі 1 272 085,83 грн. - основного боргу, 69 843,71 грн.- інфляційних витрат, 6 163,72 грн. 3 % річних та 41 091,47 грн. пені;

- судові витрати покласти на відповідача.

За участю:

позивача: Шевчик Олег Іванович, довіреність № 01Др-53-1121 від 16.11.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 002285 від 19.10.2021 (в режимі відеоконференції).

відповідача: не з`явився.

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №797007.2-Ск-2588-0422 від 20.04.2022 (вх. №229 від 13.05.2022) до відповідача Управління освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради про стягнення з відповідача в користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованість за спожиту еклектичну енергію в розмірі 1 272 085,83 грн. - основного боргу, 69 843,71 грн. - інфляційних витрат, 6 163,72 грн. 3 % річних та 41 091,47 грн. пені, судові витрати покласти на відповідача.

Позиція позивача.

Підставою позову визначено порушення відповідачем своїх обов`язків за договором про постачання електричної енергії споживачу № 60А797-4917-21 від 23.03.2021 за грудень 2021 та січень 2022, а саме відповідач не повністю оплатив надані йому послуги з постачання електричної енергії.

При цьому позивач посилається, зокрема, на ст.ст.509, 525, 526, 549, 611, 625, 692, ч.1 ст.712, ч.2 ст.533, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 230, 231,Господарського кодексу України.

Заперечення відповідача.

Відповідачем не було надано відзиву на позов до матеріалів справи.

Рух справи.

Ухвалою від 18.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 08.06.2022 на 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 08.06.2022 повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 22.06.2022 на 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 22.06.2022 повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 06.07.2022 на 12 год. 45 хв.

Ухвало від 06.07.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 15.07. 2022 на 11 год. 00 хв.

Явка сторін.

В судове засідання з`явився представник позивача ( в режимі відео конференції).

В судове засідання представник відповідача не з`явився.

Ухвала від 06.07.2022 була надіслана на електронну адресу відповідача. Крім того, відповідач отримував ухвалу від 22.06.2022 та ухвалу від 18.05.2022, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Тобто, відповідач проінформований про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідач, з метою дотримання своїх процесуальних прав, має стежити за подальшим рухом справи, як шляхом отримання кореспонденції ним або уповноваженим представником, так і за допомогою офіційних джерел, зокрема, ЄДРСР.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

У відповідності до ч. 11 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Оскільки на на веб-сайті Міністерства юстиції України ведуться технічні роботи, судом зроблено витяг з Опендатабот станом на 21.06.2022 Управління освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради знаходиться за адресою Україна, 47302, Тернопільська обл., Збаразький р-н, м. Збараж, Майдан Франка І, будинок 1.

В даному випадку справа перебуває на стадії судового розгляду та справа розглядається на підставі поданих в підготовчому провадженні доказах.

Участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному ухвалою від 06.07.2022 на 15.07.2022 на 11 год. 00 хв. обов`язковою не визнавалась.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розгляд заяв та клопотань.

Жодні заяви та клопотання не поступили.

Технічна підтримка.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) Акорд.

Господарський процес.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача ( в режимі відео конференції), встановив наступні обставини.

23.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (далі - Постачальник) та Управлінням освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради ( далі - Споживач) укладено Договір №60А797-4917-21 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.1.1 договору №60А797-4917-21 цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахування статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.

Згідно п.2.1. договору №60А797-4917-21 за цим Договором постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.1. договору №60А797-4917-21 передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.2. договору №60А797-4917-21 спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Згідно п.5.4. договору №60А797-4917-21 ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п.5.8 договору №60А797-4917-21 якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені.

Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Згідно п.п.1 ст.6.2. договору №60А797-4917-21 Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.п.ст.7.1 договору №60А797-4917-21 постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію.

Відповідальність сторін, її розмір та порядок застосування передбачені пунктами 9.1.-9.5 договору.

До договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 додано наступні додатки:

- Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток 1);

- Комерційна пропозиція (Додаток 2);

- Перелік об`єктів,які входять в структуру Управління освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради (Додаток 3).

Крім того, ТОВ «Львів збут» та Управлінням освіти,молодці та спорту Збаразької міської ради були укладені додаткові угоди,а саме:

- Додаткова угода №1 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 31.03.2021;

- Додаткова угода №2 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 20.08.2021;

- Додаткова угода №3 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 30.08.2021;

- Додаткова угода №4 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 20.09.2021;

- Додаткова угода №5 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 29.09.2021;

- Додаткова угода №6 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 26.10.2021;

- Додаткова угода №7 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 27.10.2021;

- Додаткова угода №8 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 19.11.2021;

- Додаткова угода №9 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2021;

- Додаткова угода №10 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2021;

- Додаткова угода №11 до договору №60А797-4917-2 від 23.03.2021 про постачання електричної енергії споживачу від 04.02.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» передало, а Управління освіти,молоді та спорту Збаразької міської ради прийняло електричну енергію в сумі 1369724,36 грн.,що підтверджується наступними актами приймання-передачі електричної енергії до договору на постачання електричної енергії від 23.03.2021 №60А797-4917-21: №ЗЛВ81090502 від 31.12.2021 на суму 490 796,48 грн. та №ЗЛВ82005521 від 31.01.2022 на суму 878 927,88 грн. Акти приймання-передачі підписані уповноваженими особами позивача і відповідача та засвідчені печатками сторін.

У відповідності до Розрахунку заборгованості станом на 08.04.2022 Управління освіти,молоді та спорту Збаразької міської ради за постачання електричної енергії листопад-грудень 2021 року, січень 2022 року згідно Договору на постачання електричної енергії №60А797-4917-21 відповідач здійснив часткову оплату (№ документа ЗЛВ00063670 від 31.03.2022) на суму 97638,53 грн.

Управління освіти,молоді та спорту Збаразької міської ради залишок боргу на суму 1 272085,83 грн. не оплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут».

А тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення основного боргу, інфляційних витрат, нарахованих відсотків та пені.

Оцінивши наявні докази на предмет належності, допустимості, достовірності, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Згідно із ст.714 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як визначається в ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Приписами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України (надалі ГК України) визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк,визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем (п.5.7. договору №60А797-4917-21).

Рахунок на оплату №62028932 на суму 490796,48 грн. відповідач отримав 17.01.2022, рахунок на оплату №62028933 на суму 878927,88 грн. відповідач отримав 13.02.2022.

Сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає1 272 085,83 грн.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення суму 3% річних, що складає 6 163,72 грн. (за зобов`язаннями грудня 2021 року січня 2022 року) за період з 25.01.2022 до 30.03.2022 нараховано на суму 490 796,48 грн., за період з 31.03.2022 до 08.04.2022 нараховано на суму 393 157,95 грн., за період з 23.02.2022 до 08.04.2022 нараховано на суму 878 927,88 грн.

Суд, здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем суми 3% річних, дійшов до висновку, що позивачем арифметично вірно та у відповідності з умовами договору здійснено нарахування 6 163,72 грн. 3% річних. Сума нарахування неоспорена відповідачем. А тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6 163,72 грн. 3% річних підлягають до задоволення.

Позивачем заявлено до стягнення 69 843,71 грн. інфляційних втрат (за зобов`язаннями грудня 2021, січня 2022 року) за період з 25.01.2022 до 30.03.2022 нараховано на суму 490 796,48 грн., за період з 23.02.2022 до 08.04.2022 нараховано на суму 878 927,88 грн.

Під час перерахунку інфляційних втрат судом враховуються положення п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань". Так, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію"є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Відповідно до листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються в пресі, зокрема, газеті "Урядовий кур`єр" в період з 5 по 10 число наступного за звітним місяця.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно слід рахувати, що сума внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем при нарахуванні інфляційних втрат арифметично вірно та у відповідності з умовами договору здійснено нарахування 69 843,71 грн. інфляційних втрат. Сума нарахування неоспорена відповідачем. А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 69 843,71 грн. інфляційних втрат підлягають до задоволення.

Позивач також просить стягнути 41 091,47 грн. пені, посилаючись на розрахунок штрафних санкцій долучений до справи (за період з 25.01.2022 до 30.03.2022 нараховано на суму 490 796,48 грн., за період з 31.03.2022 до 08.04.2022 нараховано на суму 393 157,95 грн., за період з 23.02.2022 до 08.04.2022 нараховано на суму 878 927,88 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч.ч. 4-6 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом зроблено перерахунок заявленої до стягнення позивачем суми пені в розмірі 41 091,47 грн.(за зобов`язаннями грудня 2021 року, січня 2022 року,). За результатами перерахунку сума пені становить 41 091 грн. 45 коп. А тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 41 091,45 грн. пені підлягають до задоволення, а в частині стягнення 0,02 грн. пені до задоволення не підлягають.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання (Правова позиція Верховного суду викладена у постанові від 13.11.2019 у справі №908/1399/17).

Відповідачем не доведено відсутності порушення ним зобов`язань за Договором №60А797-4917-21 від 23.03.2021, так і відсутності своєї вини у такому порушенні - зокрема, ним не надано доказів своєчасної і повної оплати за отриману ним електричну енергію.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1272085 грн. 83 коп. основного боргу,69 843 грн. 71 коп. інфляційних втрат, 6 163 грн. 72коп. 3% річних, 41091 грн. 45 коп. пені є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, та не суперечать нормам чинного законодавства. З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 1 272 085 грн. 83 коп. основного боргу,69 843 грн. 71 коп. інфляційних втрат, 6 163 грн. 72 коп. 3% річних, 41 091 грн. 45 коп. пені.

В решті позову відмовити.

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 20 837,78 грн., згідно платіжного доручення №70 від 12.04.2022.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з врахуванням норми п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, часткового задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20 837 грн. 77 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Збаразької міської ради, 47302, Тернопільська обл., Збаразький р-н, м. Збараж, майдан І.Франка, буд.1, ідентифікаційний код 43930548, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, 79039, м. Львів, вул.Шевченка, буд. 111А, ідентифікаційний код 39594527:

-1 272 085 грн. 83 коп. основного боргу;

-69 843 грн. 71 коп.- інфляційних втрат;

- 6 163 грн. 72 коп. 3% річних;

- 41 091 грн. 45 коп. пені;

- 20837 грн. 77 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. В порядку ч.2 ст.221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) призначити судове засідання на 29 липня 2022 року на 10 год.00 хв.

6.Копію рішення направити сторонам по справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 22 липня 2022 року

Суддя С.О. Хома