РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2022Справа № 910/3042/22
За позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 194 912,64 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники: без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить суд стягнути з відповідача перебор провізних платежів у сумі 194 912,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем сплачено на користь відповідача кошти в розмірі більшому, ніж вартість перевізної плати по перевезенню відповідачем вантажу. За переконанням позивача, відповідачем при розрахунку перевізної плати не вірно здійснено розрахунок відповідної суми, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути перебор перевізних платежів у сумі 194 912,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/3042/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

22.06.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних повністю. Вказав про помилковість розрахунків позивача, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також, подав клопотання про поновлення процесуальних строків на подання відзиву, з огляду на введення на території України військового стану, у зв`язку зі збройною агресією росії.

Вирішуючи питання про поновлення строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про обґрунтованість такої заяви, та відповідно прийняття поданого відповідачем відзиву та доданих до нього доказів при прийняття рішення у даній справі.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався, при цьому, суд зауважує, що відповідачем виконано вимоги процесуального закону щодо направлення на адресу позивача копії відзиву з додатками, на підтвердження чого надано докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, Відзив на позов та додані до них докази.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як перевізником, та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля», як вантажовідправником/вантажоодержувачем, був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції, що оприлюднено 27.09.2021, та яка введена в дію 01.10.2021), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.9 Договору, код платника є номером Договору із Замовником. Пункт 1.10. Договору передбачає, що Договір №47309018 від 15.10.2021 - 10 вагонів (№№60910163, 67613687, 67888511, 464116759, 67862847, 61517041, 67667352, 60601176, 67859421, 63239727); №47063151 від 08.10.2021 54 вагона (№№67668426, 65330607, 61671764, 61543484, 65379919, 60202512, 65257651, 60224938, 65261588, 65381360, 67866673, 60087988, 60662152, 60446283, 67678128, 66752635, 63400006, 67654574, 62513577, 63263651, 68743764, 66242843, 6871000, 876805, 60421138, 63064117, 68482843, 66766981, 67874768, 2931522, 63791172, 63026181, 60099686, 60496619, 66572264, 68368182, 68702273, 60218039, 67889857, 66213323, 66293872, 68747187, 66939430, 68618339, 68745447, 53655163, 68487172, 53659504, 61799409, 68603828, 60095833, 65500514, 60031572).

Відправником вагонів є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», одержувачем - Слов`янська ТЕС ПАТ «Донбасенерго».

Як стверджує позивач, після здійснення вказаних перевезень відповідачем було невірно, розраховано провізні платежі за перевезення вантажів у вагонах у жовтні 2021 року, у зв`язку з чим у позивача виникла переплата перед відповідачем.

Так, за розрахунками позивача загальна сума перебору провізних платежів за перевезення вагонів у жовтні 2021 року за накладними від 09.10.2021 за №№47096482, 47096508, 47096516, 47096524, 47096532, від 15.10.2021 за №№47309349, 47309331, 47309257,47309240, 47309018 та від 08.10.2021 за № 47063151 становить 194 912, 64 грн. з ПДВ.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми переплати по провізним платежам у розмірі 194 912,64 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до пункту 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (пункт 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Так, судом встановлено, що 13.03.2020 відповідно до повідомлення про укладення договору, між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як перевізником, та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля», як вантажовідправником/вантажоодержувачем, був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020.

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 договору).

Так, Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com.ua з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП). Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та погоджується з усіма умовами договору (п.п.1.6, 1.7 договору).

Згідно з п.1.4 договору, надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

За змістом п.1.5 договору він є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п.12.1 договору (п.1.10 договору).

Замовник має право вільно обирати потрібні йому послуги з переліку пропонованого Перевізником, у т.ч., з числа визначених Договором. Умови Договору не покладають на Замовника обов`язок замовляти послуги використання власних вагонів Перевізника (п. 2.2.5 Договору).

Додатком 1-5 до Договору передбачено умови продажу послуг з використання вагонів AT «Укрзалізниця» із застосуванням ETC «ProZorro.Продажі».

Так, судом встановлено, за результатами участі Позивача в електронних торгах з ним було підписано протоколи № RCD001-UA-169 та № RCD001-UA-131 (погоджений єдиний ID: № RCD001-UA-169).

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що у жовтні 2021 року Відповідачем на виконання протоколів електронних торгів та направлених Позивачем електронних заявок на подачу порожніх вагонів, надано послуги з перевезення вантажу «Вугілля» зі станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції призначення Електрична Донецької залізниці.

Так, відповідач здійснив перевезення вантажу на підставі залізничних накладних: №№60910163, 67613687, 67888511, 464116759, 67862847, 61517041, 67667352, 60601176, 67859421, 63239727, №47063151, 67668426, 65330607, 61671764, 61543484, 65379919, 60202512, 65257651, 60224938, 65261588, 65381360, 67866673, 60087988, 60662152, 60446283, 67678128, 66752635, 63400006, 67654574, 62513577, 63263651, 68743764, 66242843, 6871000, 876805, 60421138, 63064117, 68482843, 66766981, 67874768, 2931522, 63791172, 63026181, 60099686, 60496619, 66572264, 68368182, 68702273, 60218039, 67889857, 66213323, 66293872, 68747187, 66939430, 68618339, 68745447, 53655163, 68487172, 53659504, 61799409, 68603828, 60095833, 65500514, 60031572).

В силу умов пункту 3.2 Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні Перевізника (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з:

1) плати за перевезення (провізної плати) (прим.: залізничний тариф., відображається в графі 31 накладної) навантаженого власного вагону Перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону Перевізника;

3) плати за використання власного вагону Перевізника.

При цьому, суд зауважує, що Збірником тарифів, на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженим наказом Мінтрансзв`язку України № 317 від 26.03.2009 визначаються тарифи, збори та плати, що застосовуються на всіх лініях залізниць України загального користування для всіх суб`єктів господарювання. Також, Наказами Мінінфраструктури України затверджуються коефіцієнти, що застосовуються до базових платежів Збірника тарифів.

Розділом II Збірника тарифів встановлено правила застосування тарифів.

Так, відповідно до пункту 2.1 розділу II положень Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги плата за перевезення вантажів обчислюється залежно від відстані перевезення, яка визначається за Тарифним керівництвом № 4, розробленим з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.1996 № 774.

Так, для розрахунку плати за перевезення вантажів, у тому числі, рейкового рухомого складу, порожніх контейнерів, за супроводження та охорону вантажів і за проїзд провідників потрібно зокрема: - за Тарифним керівництвом № 4 залізниць України визначити відстань перевезення (далі - тарифна відстань); - визначити характерні особливості перевезення вантажу (швидкопсувний, наливний, небезпечний, великоваговий, негабаритний спеціальний, військовий, з окремим локомотивом, на зчепі тощо) і застосувати відповідні правила розрахунків плати за перевезення; - визначити розрахункову масу вагонної відправки відповідно до пункту 4 цього розділу; - визначити належність вагона (контейнера) - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення у порожньому стані, і вибрати тарифну схему, тощо ( п. 1.1. розд. II Збірника тарифів).

Тарифна відстань перевезення зазначається в перевізних документах станцією відправлення, а при перевезенні імпортних вантажів через сухопутні прикордонні станції - станцією призначення (пункту 2.2 розділу II положень Збірника тарифів).

Згідно ст. 62 Статуту залізниць України належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Розрахунок тарифних відстаней між роздільними пунктами виконується відповідно до схеми 5 пункту 1 розділу 2 Тарифного керівництва № 4, а саме сумуванням відстані від станції відправлення до кожного транзитного пункту, до якого вона має прив`язку, від даного транзитного пункту до кожного з транзитних пунктів станції призначення і від нього до станції призначення. При цьому, суд зауважує, в силу вимог вказаного тарифного керівництва, для розрахунку провізних платежів береться найменша загальна тарифна відстань.

Транзитні пункти станції призначення та станції відправлення, відстань між ними та відстань між транзитними пунктами вказано в розділі «Алфавітний список залізничних станцій» та «Тарифні відстані між транзитними пунктами» Тарифного керівництва №4, в тому числі станом на жовтень 2021 (період здійснення спірних господарських операцій), які розміщені на офіційному вебсайті https://uz.gov.ua/cargo_transportation/legal_documents/tk4/.

Так, судом встановлено, згідно Тарифних відстаней між транзитними пунктами» та Тарифного керівництва №4:

із ст. Ароматна (454606) до ТП Лозова - 56 км; ст. Ароматна - ТП Павлоград 1-9 км;

із ст. Електрична (490602) до ТП Лиман - 36 км; ст. Електрична - ТП Слов`янськ- 15 км.

із ТП Лозова - ТП Лиман - 341 км;

із ТП Лозова - ТП Слов`янськ - 368 км;

із ТП Павлоград І - ТП Слов`янськ - 224 км;

із ТП Павлоград І - ТП Лиман - 197 км.

При цьому, суд зауважує, що в розрахунку плати за перевезення приймається найменша тарифна відстань:

ст. Ароматна - ТП Лозова - ТП Лиман - ст. Електрична: 56 км + 341 км + 36 км = 433 км

ст. Ароматна - ТП Лозова - ТП Слов`янськ - ст. Електрична: 56 км + 368 км + 15 км = 439 км

ст. Ароматна - ТП Павлоград І - ТП Слов`янськ - ст. Електрична: 9 км + 224 км + 15 км = 248 км

ст. Ароматна - ТП Павлоград І - ТП Лиман - ст. Електрична: 9 км + 197 км + 36 км = 242 км.

Отже, за встановлених обставин у взаємозв`язку з наведеними нормами, судом встановлено, що тарифна відстань за Тарифним керівництвом № 4 від станції Ароматна регіональної філії «Придніпровська залізниця» до станції Електрична регіональної філії «Донецька залізниця», яка має застосовуватися при здійсненні розрахунку плати за перевезення (тарифу) становить 242 км, як вірно було розраховано відповідачем при визначенні провізної плати.

Суд критично оцінює доводи позивача, що розрахунки по провізних платежах повинні розраховуватись на підставі фактично виконаної роботи (за фактичними маршрутами слідування вагонів), з огляду на те, що такі твердження повністю спростовуються вказаними вище нормами, що регулюють спірні господарські відносини.

Суд акцентує увагу, що зміни до відстаней між транзитними пунктами згідно з Тарифним керівництвом № 4 вносяться щороку, а сам розрахунок тарифних відстаней між транзитними пунктами для подальшого їх встановлення в Тарифному керівництві № 4 складний та об`ємний процес. Такий процес базується на аналізі фактично виконаної роботи згідно з планом формування вантажопотоків за 12 місяців (п. 2 Постанови КМУ від 20.07.1996 №774 «Про заходи щодо стабілізації роботи залізниць») та порядку направлення вагонопотоків та організації їх у вантажні поїзди (План формування поїздів) (ст. 57 Статуту залізниць України).

При цьому, суд зауважує, що долучені позивачем до матеріалів справи залізничні накладні № 47096482, 47096508, 47096516, 47096524, 47096532 та роздруківки оперативної інформації щодо вагонів за накладними № 47096482, 47096508, 47096516, 47096524, 47096532 на переконання суду свідчать про те, що вагони слідували по маршруту ст. Ароматна - ТП Лозова - ТП Слов`янськ - ст. Електрична, що згідно Тарифного керівництва № 4 складає 439 км, при цьому, матеріали справи свідчать, що Відповідачем дотримано норми пункту 2.1 розділу II положень Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги здійснено, а розрахунок плати за перевезення вантажів залежно від відстані перевезення, яка визначається за Тарифним керівництвом № 4, визначено саме з розрахунку відстані - 242 км.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач здійснюючи розрахунок провізної плати у період жовтня 2021 за залізничними накладними №№60910163, 67613687, 67888511, 464116759, 67862847, 61517041, 67667352, 60601176, 67859421, 63239727, №47063151, 67668426, 65330607, 61671764, 61543484, 65379919, 60202512, 65257651, 60224938, 65261588, 65381360, 67866673, 60087988, 60662152, 60446283, 67678128, 66752635, 63400006, 67654574, 62513577, 63263651, 68743764, 66242843, 6871000, 876805, 60421138, 63064117, 68482843, 66766981, 67874768, 2931522, 63791172, 63026181, 60099686, 60496619, 66572264, 68368182, 68702273, 60218039, 67889857, 66213323, 66293872, 68747187, 66939430, 68618339, 68745447, 53655163, 68487172, 53659504, 61799409, 68603828, 60095833, 65500514, 60031572) з розрахунку відстані 242 км. діяв в межах встановлених норм, у зв`язку з чим судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача, з огляду на що вимоги визнаються судом безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, суд вважає зазначити щодо обраного позивачем способу захисту, порушеного, на його думку права, та вказує що такий суперечить умовам п. 7.4. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, з огляду на те, що згідно погодженого пункту договору, встановлено, що належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів Замовника щодо відображення Перевізником в особовому рахунку використання Замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку Замовника про зарахування коштів на нього. Проте, доказів реалізації вказаного пункту договору, позивачем не надано, а матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи не доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим відмовляє у їх задоволенні.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко