ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. Справа№ 910/6160/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Рудь Н.В.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: Зіньковська Н.В.,

від відповідача: Кулик О.І.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 (суддя Баранов Д.О., м. Київ повний текст рішення складено 30.09.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про визнання недійсними односторонніх правочинів

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (далі -позивач/АТ "ОГС "Дніпрогаз") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - відповідач/ТОВ "Оператор газотранспортної системи України"), в якому позивач просить суд визнати недійсними односторонні правочини відповідача за договором транспортування природного газу № від 04.02.2020, а саме заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог:

- №ТОВВИХ-20- 4527 від 21.04.2020 на суму 102,82 грн;

- № ТОВВИХ-20-5690 від 21.05.2020 на суму 10 260,60 грн;

- № ТОВВИХ-20-6156 від 02.06.2020 на суму 454 066,37 грн;

- № ТОВВИХ-20-7087 від 19.06.2020 на суму 2 064,51 грн;

- № ТОВВИХ-20-7655 від 01.07.2020 на суму 66 026,77 грн;

- № ТОВВИХ-20-8458 від 20.07.2020 на суму 90 033,70 грн;

- № ТОВВИХ-20-9614 від 20.08.2020 на суму 116 116,08 грн;

- № ТОВВИХ-20-9605 від 20.08.2020 на суму 7,12 грн ;

- № ТОВВИХ-20-11951 від 22.10.2020 на суму 0,20 грн ;

- № ТОВВИХ-20-10697 від 18.09.2020 на суму 114 826,01 грн;

- № ТОВВИХ-20-11857 від 20.10.2020 на суму 108 278,66 грн;

- № ТОВВИХ-20-12973 від 19.11.2020 на суму 124 761,00 грн;

- № ТОВВИХ-20-14132 від 16.12.2020 на суму 79 090,68 грн;

- № ТОВВИХ-21-589 від 16.01.2021 на суму 62 433,44 грн;

- № ТОВВИХ-21-840 від 22.01.2021 на суму 333,17 грн;

- № ТОВВИХ-21-1983 від 16.02.2021 на суму 63 242,48 грн;

- № ТОВВИХ-21-3237 від 18.03.2021 на суму 54 505,27 грн.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач вказує про невизнання вчинених відповідачем односторонніх правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки, вони не відповідають вимогам, які ставляться до таких правочинів, визначених у статті 601 Цивільного кодексу України, з огляду на слідуюче.

У січні 2020 року відповідач жодних послуг позивачу не надавав, номінацій не підтверджував, алокацій не здійснював; також, позивач не визнає наявності небалансів замовника послуг, так як не вважає себе замовником послуг за вказаним договором. Окрім того, має місце оформлення наданої послуги відповідачем в односторонньому порядку, з чим не погоджується позивач: акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року та рахунок на оплату не був направлений позивачу у встановленому договором порядку; сума, що пред`являється до сплати не є обґрунтованою з огляду на відсутність розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу та інше.

Позивач зазначає, що визначена до сплати сума за щодобовий небаланс у розмірі 8 342 503,58 грн за актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020- є спірною, стягнення якої вирішується в порядку позовного провадження у справі № 904/5698/20, а тому, спірна сума не може бути предметом врахування зустрічних однорідних вимог, оскільки, вказане зарахування не підтверджується належними і допустимими доказами. Таким чином, на переконання позивача, при вчиненні односторонніх оспорюваних правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог не дотримано вимог ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України в частині зарахування вимоги відповідача, яка є спірною, що виключає зарахування таких вимог, та є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 у у задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про визнання недійсними односторонніх правочинів відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначав, що відповідач, за наявності у нього та позивача у справі зустрічних однорідних вимог строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не установлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, вправі заявити про зарахування таких вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, АТ "ОГС "Дніпрогаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6061/21 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначав, що судом першої інстанції не ураховано факт того, що АТ "Дніпрогаз" не лише зазначає про наявність заперечень про зарахування зустрічно однорідних вимог, а і указує на відсутність однієї з найголовніших вимог до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме безспірність, яка є беззаперечною умовою, що виключає можливість для зарахування зустрічних однорідних вимог. Якщо угода про зарахування зустрічних однорідних вимог суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, така сторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду про визнання її недійсною.

На думку скаржника, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було допущено порушення норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив неправильні висновки щодо фактичних обставин справи, що мають значення для справи, що на думку скаржника призвело до неправомірного судового рішення.

Крім того заявник апеляційної скарги у прохальній частині апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

01.02.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

Зокрема, у відзив на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що:

- оскільки у сторін, в межах виконання договірних зобов`язань, утворилася взаємна заборгованість, яка визнавалася сторонами та не була оскаржена в судовому порядку, то за таких обставин, за відсутності спору, у відповідності до умов договору, на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 №2020-, та в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідачем й було частково проведено між сторонами договору залік взаєморозрахунків на загальну суму 1 346 148,88 грн по існуючим грошовим зобов`язанням щодо заборгованості;

- твердження позивача щодо судового розгляду у справі №904/5698/20 в якості підстав що унеможливлюють проведення зарахування, визнання позивачем існуючої заборгованості перед відповідачем є безпідставними та необґрунтованими, адже, предметом спору, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області, є не об`єми та вартість щодобових негативних небалансів за січень 2020 року, а несвоєчасна оплата AT "Дніпрогаз" в неповному обсязі вартості щодобових негативних небалансів. Позивачем було добровільно визнано наявність заборгованості перед відповідачем.

- безпідставність та необґрунтованість тверджень позивача про п. 9.6. договору щодо підстав наявності спору між позивачем та відповідачем, оскільки, AT "Дніпрогаз" не було оспорено в судовому порядку питання щодо вартості щодобових небалансів, а отже, трактування ним п. 9.6. договору, як підстави для заборони здійснення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог є хибним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 справу № 910/6160/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 у справі №910/6160/21, зокрема, відкласти вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

20.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/6160/21.

Розпорядженням Керівника апарату №09.1-07/58/22 від 18.01.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/6160/21 у зв`язку із перебуванням судді Ходаківської І.П. на лікарняному.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 справу №910/6160/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 у справі №910/6160/21 задоволено клопотання АТ "ОГС "Дніпрогаз" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21; поновлено АТ "ОРС "Дніпрогаз" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21; відкрито апеляційне провадження у справі №910/6160/21; розгляд апеляційної скарги АТ "ОГС "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 призначено 01.03.2022; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.

Проте, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Отже, судове засідання 01.03.2022 у справі №910/6160/21 не відбулося.

Ухвалою Північчного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 призначено до розгляду на 07.06.2022.

Явка представників сторін

У судове засідання 07.06.2022 з`явився уповноважені представники сторін.

Позиція представників сторін у справі

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у ній та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/6160/21 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на неї. Просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення- без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи, 04.02.2020 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (далі - оператор) та АТ "ОГС "Дніпрогаз" (далі - замовник) був укладений договір транспортування природного газу №, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497, за умовами якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1. Договору).

У п. 2.8. Договору сторони дійшли згоди, що взаємовідносини між замовником (позивач) та оператором (відповідач) при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційної платформою, визначеного Кодексом.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актів і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання.

У п. 5.3. Договору визначено, що за порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему оператора або передається з неї оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього договору.

Положеннями п. 9.6. Договору визначено, що розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають врегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити, визначаються за даними оператора.

За умовами п. 10.1. Договору сторона, яка порушила вимоги щодо параметрів якості природного газу, який передається/відбирається до/з газотранспортної системи, визначені Кодексом, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу.

Відповідальною стороною за якість газу є:

- у точках входу (крім точок входу на міждержавному з`єднанні) - замовник (оператори суміжних систем, газовидобувні підприємства, виробники біогазу та інших видів газу з альтернативних джерел, які подають природний газ до газотранспортної системи в точці входу) - перед оператором. У точках входу на міждержавному з`єднанні - замовник - перед оператором;

- у точках виходу відповідальним є оператор - перед замовником, який є оператором газорозподільної системи або прямим споживачем. У точках виходу на міждержавному з`єднанні - оператор - перед замовником.

У п. 10.7. Договору визначено, що сторона, яка допустила порушення щодо якості газу, зобов`язана сплатити додаткову плату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на підставі рахунка-фактури, який надсилається на її електронну адресу іншою стороною до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем.

За умовами п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Позивач зазначає, що ТОВ "Оператор ГТС України" передавало природний газ у газорозподільну мережу AT "Дніпрогаз" неналежної якості.

З огляду на що, AT "Дніпрогаз" щомісячно виставлялися оператору ГТС рахунки-фактури на оплату плати за дотримання параметрів якості природного газу, внаслідок, чого ТОВ "Оператор ГТС України" має перед AT "Дніпрогаз" за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № наступні грошові зобов`язання:

1) на підставі розрахунків (актів) додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вологою (розділ V та X договору) на загальну суму 1 263 285,16 грн:

у січні 2020 року в сумі 154 146,18 грн, строк виконання яких настав 15.02.2020;

у лютому 2020 року в сумі 109 246,87 грн, строк виконання яких настав 15.03.2020;

у березні 2020 року в сумі 96 497,24 грн, строк виконання яких настав 15.04.2020;

у квітні 2020 року в сумі 87 004,64 грн, строк виконання яких настав 15.05.2020;

у травні 2020 року в сумі 60 688,44 грн, строк виконання яких настав 15.06.2020;

у червні 2020 року в сумі 72 344,90 грн, строк виконання яких настав 15.07.2020;

у липні 2020 року в сумі 88 739, 18 грн, строк виконання яких настав 15.08.2020;

у серпні 2020 року в сумі 102 306,18 грн, строк виконання яких настав 15.09.2020;

у вересні 2020 року в сумі 108 278,66 грн, строк виконання яких настав 15.10.2020;

у жовтні 2020 року в сумі 124 761,00 грн, строк виконання яких настав 15.11.2020;

у листопаді 2020 року в сумі 79 090,68 грн, строк виконання яких настав 15.12.2020;

у грудні 2020 року в сумі 62 433,44 грн, строк виконання яких настав 15.01.2021;

у січні 2021 року в сумі 63 242,48 грн, строк виконання яких настав 15.02.2021;

у лютому 2021 року в сумі 54 505,27 грн, строк виконання яких настав 15.03.2021.

2) на підставі розрахунків (актів) додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вуглеводнями на загальну суму 70 095, 30 грн:

у січні 2020 року в сумі 7 171,44 грн, строк виконання яких настав 15.02.2020;

у травні 2020 року в сумі 5 338,33 грн, строк виконання яких настав 15.06.2020;

у червні 2020 року в сумі 17 688,80 грн, строк виконання яких настав 15.07.2020;

у липні 2020 року в сумі 27 376,90 грн, строк виконання яких настав 15.08.2020;

у серпні 2020 року в сумі 12 519,83 грн, строк виконання яких настав 15.09.2020.

3) за позитивним щодобовим небалансом на загальну суму 12 768,42 грн:

у березні 2020 року в сумі 102,82 грн, строк виконання яких настав 15.04.2020;

у квітні 2020 року в сумі 10 260,60 грн, строк виконання яких настав 15.05.2020;

у травні 2020 року в сумі 2 064,51 грн, строк виконання яких настав 15.06.2020;

у липні 2020 року в сумі 7,12 грн, строк виконання яких настав 15.08.2020;

у вересні 2020 року в сумі 0,20 грн, строк виконання яких настав 15.10.2020;

у грудні 2020 року в сумі333,17 грн, строк виконання яких настав 15.01.2021.

Відтак, позивач вказує, що за період з січня 2020 по лютий 2021 грошові зобов`язання ТОВ "Оператор ГТС України" перед AT "Дніпрогаз" за договором складають 1 346 148, 88 грн.

У свою чергу, відповідач відзначає, що на виконання умов договору та Кодексу ГТС, ним за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору позивачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року, виявлено наявність у AT "Дніпрогаз" негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснено розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу позивача за кожну газову добу звітного місяця та визначено його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме, за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1455,37429 тис.куб.м. на загальну суму 8 342 503,58 грн разом з ПДВ.

Відповідач відзначає, що через інформаційну платформу ним було направлено позивачу рахунок № 01- 2020- від 31.01.2020 на загальну суму 8 342 503,58 грн на оплату за щодобові негативні небаланси за січень 2020 року.

Відтак, за січень 2020 року у позивача перед відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 8 342 503,58 грн.

Втім, відповідач вказує, що зазначена заборгованість не була повністю сплачена у строки та у відповідності до умов договору.

Відповідачем на адресу позивача було направлено лист №ТОВВИХ-20-2477 від 03.03.2020 з вимогою про погашення заборгованості в сумі 8 342 503,58 грн.

У відповідь на вимогу відповідача, позивачем направлено лист № 49104.ЛB-1337-0320 від 05.03.2020 на адресу ТОВ "Оператор ГТС України", в якому AT "Дніпрогаз" просило укласти договір реструктуризації заборгованості, що склалася за надані оператором послуги за січень 2020 року.

Додатково до даного листа, був наданий графік платежів, згідно якого, позивач мав би погасити виниклу заборгованість за 5 місяців, починаючи з 31.05.2020 по 30.09.2020 рік.

Отже , з викладеного слідує, що позивачем було добровільно визнано наявність заборгованості перед відповідачем.

Відповідач зазначає, що на виконання зобов`язань по оплаті заборгованості позивачем, в добровільному порядку за період з 25.05.2020 по 31.07.2020 було оплачено 1 249 953,58 грн, що підтверджується довідкою № 15932/30629/2020 від 09.10.2020 від ПАТ АБ "Укргазбанк".

Крім того, відповідач зазначає, що йому стало відомо, що позивач листом №491007.1-Сл-3812-0920 від 09.09.2020 надавав відповідь на депутатський запит № 31-0109/2020, в якому зазначав про наявну заборгованість AT "Дніпрогаз" перед ТОВ "Оператор ГТС України" за негативні щодобові небаланси, що станом на 01.07.2020 становила 7 207 657,09 грн.

Згідно тексту листа та даних, зазначених в додатку 1 до листа № 491007.1-Сл-3812-0920 від 09.09.2020, AT "Дніпрогаз" визнає свою фактичну заборгованість за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року та надає пояснення, за яких підстав позивач не має можливості вчасно розрахуватися з відповідачем.

Згідно акта врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020- за щодобовий небаланс позивачу нараховано до сплати 8 342 503,58 грн.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач зазначає про невизнання вчинених відповідачем односторонніх правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки, вони не відповідають вимогам, які ставляться до таких правочинів, визначених у статті 601 Цивільного кодексу України, з огляду на наступне.

У січні 2020 року відповідач жодних послуг позивачу не надавав, номінацій не підтверджував, алокацій не здійснював; також, позивач не визнає наявності небалансів замовника послуг, так як не вважає себе замовником послуг за вказаним договором. Окрім того, має місце оформлення наданої послуги відповідачем в односторонньому порядку, з чим не погоджується позивач: акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року та рахунок на оплату не був направлений позивачу у встановленому договором порядку; сума, що пред`являється до сплати не є обґрунтованою з огляду на відсутність розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу та інше.

Домовленість сторін за пунктом 9.6. Договору, це обставина, яка виключає можливість вважати борг AT "Дніпрогаз" безспірним, оскільки існує можливість останнього оспорити в судовому порядку факт надання послуги балансування, її ціну, загальну вартість щодобових небалансів та суми плати, у тому числі шляхом доведення таких чітко визначених та обґрунтованих розмірів при запереченні на позов у спорі про стягнення з боржника заборгованості за таке балансування. У зв`язку з чим, позивач зазначав, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 904/5698/20 за позовом ТОВ "Оператор ГТС України" до AT "Дніпрогаз" про стягнення заборгованості з оплати добових небалансів природного газу за січень 2020 року за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № .

Відтак, позивач зазначає, що визначена до сплати сума за щодобовий небаланс у розмірі 8 342 503,58 грн за актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020- є спірною, стягнення якої вирішується в порядку позовного провадження у справі № 904/5698/20, а тому, спірна сума не може бути предметом врахування зустрічних однорідних вимог, оскільки, вказане зарахування не підтверджується належними і допустимими доказами.

Таким чином, на переконання позивача, при вчиненні односторонніх оспорюваних правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог не дотримано вимог ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України в частині зарахування вимоги відповідача, яка є спірною, що виключає зарахування таких вимог, та є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оспорювана заява про зарахування зустрічних вимог, ураховуючи положення ст. 202 ЦК України, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, що направлений на припинення зобов`язань.

За приписами ч. 1-3 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особам

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у ст. 601 ЦК України згідно якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Положеннями ч. 5 ст. 202 ЦК України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Таким чином, зважаючи на приписи статей 202 та 601 ЦК України, вбачається можливим встановити, що спірна заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Відтак, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: тобто, боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому.

Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (ст. 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а, боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

-бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог;

-строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Отже, з оглядку на викладене вище, враховуючи наведені положення законодавства, суд погоджується з твердженнями відповідача, що у сторін, в межах виконання договірних зобов`язань, утворилася взаємна заборгованість, яка визнавалась сторонами та не була оскаржена в судовому порядку.

Я вже зазначалось вище, 04.02.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір транспортування природного газу № , що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що були направлені на адресу відповідача рахунки-фактури на оплату плати за дотримання параметрів якості природного газу, внаслідок чого у ТОВ "Оператор ГТС України" утворилася заборгованість за: недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вологістю на загальну суму 1 263 285,16 грн; недотримання параметрів якості природного газу за параметрами якості температури точки роси за вуглеводнями на загальну суму 70 095,30 грн; позитивний щодобовий небаланс на загальну суму 12 768,42 грн.

Відтак, за період з січня 2020 року по лютий 2021 року у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість на загальну суму 1 346 148,88 грн. Даного факту відповідачем не заперечується та не спростовується.

Так, в п. 2.8. договору сторони дійшли згоди, що взаємовідносини між замовником (позивач) та оператором (відповідач) при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційної платформою, визначеного Кодексом.

У свою чергу, відповідач відзначає, що на виконання умов договору та Кодексу ГТС, ним за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору позивачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року, виявлено наявність у AT "Дніпрогаз" негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснено розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу позивача за кожну газову добу звітного місяця та визначено його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме, за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1455,37429 тис.куб.м. на загальну суму 8 342 503,58 грн разом з ПДВ.

За умовами п. 11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Відповідач відзначає, що через інформаційну платформу ним було направлено позивачу рахунок № 01- 2020- від 31.01.2020 на загальну суму 8 342 503,58 грн. на оплату за щодобові негативні небаланси за січень 2020 року.

Згідно п. 2.5. та 9.3. договору, замовник має оплачувати послуги на умовах зазначених в договорі, тобто, оплатити рахунок на оплату за щодобові негативні небаланси у термін до 5 робочих днів.

Відтак, за січень 2020 року у позивача перед відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 8 342 503,58 грн.

Втім, відповідач вказує, що зазначена заборгованість не була повністю сплачена у строки та у відповідності до умов договору. Означеного позивачем не спростовано.

За таких обставин, за відсутності спору, у відповідності до умов договору, на підставі акта врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 2020- та в порядку ст. 601 ЦК України, відповідачем було частково проведено між сторонами договору залік взаєморозрахунків на загальну суму 1 346 148,88 грн по існуючим грошовим зобов`язанням щодо заборгованості: ТОВ "Оператор ГТС України" перед AT "Дніпрогаз" по оплаті за врегулювання позитивних щодобових небалансів та платі за недотримання параметрів якості природного газу та AT "Дніпрогаз" перед ТОВ "Оператор ГТС України" за добовий негативний небаланс природного газу за січень 2020 року.

Так, наявність у обох сторін заборгованості за договором та її погашення відповідачем шляхом зарахування між сторонами зустрічних однорідних вимог, у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, у формі заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, відповідає як положенням договору, так і вимогам чинного законодавства України щодо однорідності, зустрічності та настання строку для оплати.

При цьому, судом першої інстанції правомірно були відхиленні твердження позивача стосовно того, що судовий розгляд у справі № 904/5698/20 є підставою, що унеможливлює проведення зарахування, визнання AT "Дніпрогаз" існуючої заборгованості перед ТОВ "Оператор ГТС України", з огляду на наступне.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема, ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору у справі № 904/5698/20, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області, є не об`єми та вартість щодобових негативних небалансів за січень 2020 року, а несвоєчасна оплата AT "Дніпрогаз" в неповному обсязі вартості щодобових негативних небалансів.

Водночас матеріали справи свідчать, що відповідачем на адресу позивача було направлено лист № ТОВВИХ-20-2477 від 03.03.2020 з вимогою про погашення заборгованості в сумі 8 342 503,58 грн.

У відповідь на вимогу відповідача, позивачем направлено лист № 49104.ЛB-1337-0320 від 05.03.2020 на адресу ТОВ "Оператор ГТС України", в якому AT "Дніпрогаз" просило укласти договір реструктуризації заборгованості, що склалася за надані оператором послуги за січень 2020 року.

Додатково до даного листа, був наданий графік платежів, згідно якого, позивач мав би погасити виниклу заборгованість за 5 місяців, починаючи з 31.05.2020 по 30.09.2020 рік.

Отже, з викладеного слідує, що позивачем було добровільно визнано наявність заборгованості перед відповідачем.

Відповідач зазначає, що на виконання зобов`язань по оплаті заборгованості позивачем, в добровільному порядку за період з 25.05.2020 по 31.07.2020 було оплачено 1 249 953,58 грн, що підтверджується довідкою № 15932/30629/2020 від 09.10.2020 від ПАТ АБ "Укргазбанк".

Крім того, відповідач зазначає, що йому стало відомо, що позивач листом № 491007.1-Сл-3812-0920 від 09.09.2020 надавав відповідь на депутатський запит № 31-0109/2020, в якому зазначав про наявну заборгованість AT "Дніпрогаз" перед ТОВ "Оператор ГТС України" за негативні щодобові небаланси, що станом на 01.07.2020 становила 7 207 657,09 грн.

Згідно тексту листа та даних, зазначених в додатку 1 до листа № 491007.1-Сл-3812-0920 від 09.09.2020, AT "Дніпрогаз" визнає свою фактичну заборгованість за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року та надає пояснення, за яких підстав позивач не має можливості вчасно розрахуватися з відповідачем

Крім того, відповідач відзначає, що у справі № 904/5698/20, AT "Дніпрогаз" подано клопотання про зменшення суми пені, 3% річних та інфляційних нарахувань № 809/17/1-02 від 15.01.2021, в тексті якого, останнє зазначає, що ним в період березень-листопад 2020 року частково погашено наявну перед ТОВ "Оператор ГТС України" заборгованість в розмірі 2 336 497,42 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що чинне законодавство України не містить чіткого переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків.

У цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, і так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 24.04.2019 у справі № 569/8314/14.

При цьому першої інстанції вірно зазначив про те, що що наявна заборгованість позивача перед відповідачем та її розмір визнаються AT "Дніпрогаз", не оспорювалася ним, а відтак, твердження позивача, викладені в позовній заяві, не знаходять свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Водночас судом апеляційної інстанції враховуються на практика Верховного Суду в подібних правовідносинах, де у постановах від 28.02.2018 у справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 у справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 у справі № 914/3013/16, від 19.07.2018 у справі № 910/14503/16, від 26.09.2018 у справі № 910/20105/17, від 04.04.2019 у справі № 918/329/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що "відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином. Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, має спір щодо суми зобов`язання, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 зазначено, що інформація про наявність у суді іншого позову стягувана до боржника чи божника до стягувана сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Тобто, наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем не додано до позовної заяви жодних письмових доказів, щоб свідчили про дійсну відмову чи непогодження останнього на здійснені відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог, більше того, дії позивача з часткової оплати заборгованості по оплаті за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року та лист позивача до відповідача з прохання укласти договір реструктуризації заборгованості свідчать про безумовне визнання AT "Дніпрогаз" означеного вище боргу.

Щодо посилання позивача на положення п. 9.6. Договору, як безумовну підставу наявності спору між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності п. 9.6. Договору розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають врегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити, визначаються за даними оператора.

Так, відповідно до даного пункту договору, сторони мають право (у разі незгоди) оскаржити в судовому порядку вартість щодобових небалансів.

Втім, на даний час в господарських судах відсутній спір про оскарження AT "Дніпрогаз" наявних розбіжностей щодо вартості добових небалансів згідно п. 9.6. договору.

Тобто, позивачем не було оскаржено в судовому порядку ні даних щодо кількості відібраного ним газу, ні щодо питання вартості таких щодобових небалансів, а тому, згідно п. 9.6. договору вартість негативних добових небалансів лишається такою, яка визначена за даними оператора (відповідача).

За таких обставин, оскільки позивачем не було оспорено в судовому порядку питання щодо вартості щодобових небалансів, то трактування ним пункту 9.6. Договору, як підстави для заборони здійснення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог є помилковими.

Положеннями ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст.ст. 76,77 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції зазначає , що позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів у підтвердження своїх позовних вимог, щоб свідчили про недійсність односторонніх правочинів, у свою чергу, судом таких підстав обставин не встановлено.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з його недоведеністю.

Інші наведені доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з його недоведеністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/5137/21, та, відповідно, апеляційна скарга АТ "ОГС "Дніпрогаз" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у справі №910/6160/21.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Справу №910/6160/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями -19.07.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова