ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. Справа№ 910/16112/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Національного антикорупційного бюро України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.12.2021 (повний текст складено 15.12.2021)

у справі №910/16112/21 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Національного антикорупційного бюро України

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення 44 241,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Національне антикорупційне бюро України (далі - НАБУ/позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «СК «Брокбізнес»/відповідач) про стягнення 44 241,12 грн, у тому числі: 4 233,60 грн - суми страхового відшкодування, 39 160,80 грн - пені та 846,72 грн - штрафу, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №006-0479073/05НТ/487 від 12.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору про закупівлю послуг за державні кошти, за яким зобов`язався у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату позивачу, безпідставно відмовив у здійсненні страхового відшкодування з відновлювального ремонту автомобіля, який належить НАБУ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у задоволенні позовних вимог Національного антикорупційного бюро України відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Національне антикорупційне бюро України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2021 у справі №910/16112/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Позивач наполягає, що відповідач незаконно відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування. Також скаржник вважає, що за результатами проведеного дослідження судовим експертом висловлено припущення, що фотозображення пошкодження імовірно ті самі, однак не надано ствердної відповіді, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Чорногуза М.Г., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16112/21.

Від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/16112/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 у зв`язку перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/16112/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 для розгляду справи №910/16112/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Чорногуз М.Г., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 прийнято до провадження у визначеному складі суддів. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 у зв`язку перебування судді Чорногуза М.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/16112/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2022 для розгляду справи №910/16112/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2022 апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 прийнято до провадження у визначеному складі. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 23 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

12.12.2019 між Національним антикорупційним бюро України (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - страховик) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №006-0479073/05НТ/487, відповідно до якого страховик взяв на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги з добровільного страхування транспортних засобів спеціалізованого призначення (з додатковим обладнанням, що встановлено в них), страхувальника, перелік яких визначено в додатку 1 до договору, код за ДК 021:2015-66510000-8 (послуги з добровільного страхування транспортних засобів спеціалізованого призначення), КЕКВ 2240, що не суперечать чинному законодавству України пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним цим договором або додатками до нього.

Відповідно до п. 1.2. договору страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені договором строки та виконувати інші умови цього договору.

Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, і пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 (п. 1.4. договору та додаток 1 до договору).

В п. 5.1. договору зазначено, що страховим ризиком є, в тому числі, дорожньо-транспортна пригода, в т.ч. викид каменів чи інших твердих фракцій із-під коліс транспорту.

У відповідності до п. 5.2. договору страховим випадком є подія, передбачена договором, що виникла внаслідок настання зазначеної в договорі події (страхового ризику), що фактично сталася в період дії договору та не підпадає під виключення зі страхових випадків і обмеження страхування, передбачені договором, внаслідок чого виникає зобов`язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові та (або) вигодонабувачеві, а саме: пошкодження, конструктивна загибель (знищення) або викрадення (незаконного заволодіння) застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених у п. 5.1. договору.

Дія договору не поширюється на випадки, що відбулися поза строком та територією дії договору (п. 6.1.5. договору).

Договір набирає чинності і вважається укладеним з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 7.1. договору).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що строк дії страхових зобов`язань страховика за цим договором становить 1 рік та діє (за київським часом): з 00 год. 00 хв. 22.12.2019 по 24 год. 00 хв. 21.12.2020, якщо інші обставини не призвели до дострокового припинення дії договору з урахуванням умов щодо сплати страхового платежу.

Відповідно до п. 8.6.4. договору, у випадку порушення страховиком строків сплати страхового відшкодування за цим договором, повністю або частково, страховик зобов`язаний сплатити за вимогою страхувальника пеню у розмірі 5% від розміру несплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення, включаючи день оплати, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від суми страхового відшкодування.

Так, при укладенні договору страхування та відповідно під час огляду транспортного засобу Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , представником відповідача зроблені фотознімки застрахованого автомобіля, з яких вбачається наявність дефектів лакофарбованого покриття на передніх правих дверях автомобіля.

02.01.2020 представником відповідача за участю представника позивача здійснено огляд автомобіля Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , про що складено відповідний акт огляду транспортного засобу на страхування (дефектна відомість), в якому також зазначено такі пошкодження транспортного засобу: кут бамперу «В» R - потертості, ліхтар R - потертості, боковини R - потертості (полірування).

За твердженням позивача, 20.05.2020 працівник Національного антикорупційного бюро України Ніколаєнко А.В., керуючи автомобілем Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 у зв`язку із службовою необхідністю здійснив зупинку транспортного засобу у м. Києві по вул. Р. Окіпної, 4. Після повернення до автомобіля, ОСОБА_1 виявив пошкодження транспортного засобу, а саме лакофарбованого покриття на передніх правих дверях, свідків події останній не знайшов.

20.05.2020 позивачем подано відповідачу повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку та пояснення водія ОСОБА_1

21.05.2020 представником відповідача здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , про що складено протокол огляду та в якому зазначено про пошкодження лакофарбованого покриття передніх правих дверей.

09.07.2020 позивачем подано відповідачу заяву щодо напрямку виплату та/або доплати страхового відшкодування, в якій НАБУ просило здійснити страхове відшкодування на користь ФОП Бурченко, разом із заявою було надано рахунок № БУ-000095 від 22.06.2020 на суму 4 233,60 грн.

17.07.2020 відповідач листом за вих. № 963-11 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, обґрунтовуючи тим, що при фотофіксації стану транспортного засобу 02.01.2020, було зафіксовано пошкодження лакофарбованого покриття на передніх правих дверях, а тому ці пошкодження, отримані поза строком дії договору.

03.08.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 03/1-142/27035, в якому просив переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, в тому числі і по цій страховій справі.

31.08.2020 судовим експертом Свириденко С.М. Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України, на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес» надано висновок №ЕД-19-20/25572-ФТ, в якому експертом зазначено, що: 1) у фотозображеннях з назвами: DSC07141, DSC00670, DSC00671 - ознак монтажу не виявлено; 2) фотозображення пошкодження поверхні лакофарбованого покриття передніх правих дверей автомобіля Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , що зроблені представником Страхової компанії «Брокбізнес» на момент укладення договору страхування (фотографія DSC07141) та фотозображення пошкодження поверхні лакофарбованого покриття тих же дверей цього автомобіля, що зроблені представником Страхової компанії «Брокбізнес» після їх виявлення Ніколаєнком А.В. 20.05.2020 (фотографії DSC00670, DSC00671, DSC00662) - ймовірно ті самі. Відповісти в категоричній формі не представилось можливим, у зв`язку з тим, що встановлені в ході порівняльного дослідження співпадаючі ознаки та співпадаючі окремі ознаки - суттєві, але за своїм обсягом і значущістю утворюють сукупність, лише близьку до індивідуальної.

02.09.2020 відповідач листом за вих. № 1265-05 повідомив позивача про відсутність у нього обов`язку зі сплати страхового відшкодування по страховим справам, в тому числі по страховій справі щодо пошкодження транспортного засобу Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що ці пошкодження відбулися поза строком дії договору.

Не погоджуючись із такою відмовою, НАБУ звернулося до суду з даним позовом про стягнення з ПрАТ «СК «Брокбізнес» страхового відшкодування у розмірі 4 233,60 грн, а також нарахової на цю суму пені у розмірі 39 160,80 грн. та штрафу в розмірі 846,72 грн на підставі п. 8.6.4. договору.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування у розмірі 4 233,60 грн., що має наслідком відмову у задоволенні позову, відповідно не підлягають задоволенню і похідні вимоги позивача про стягнення пені та штрафу, нараховані на підставі п. 8.6.4. договору.

Розглянувши апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку (ч. 4 ст. 25 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Підставою для звернення до суду з даним позовом позивач вказав відмову відповідача у здійсненні страхового відшкодування, у зв`язку із настанням страхового випадку, який відбувся 20.05.2020 у м. Києві по вул. Р. Окіпної, 4, в результаті якого було пошкоджено автомобіль Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , а саме пошкоджено лакофарбоване покриття правих передніх дверей цього транспортного засобу.

На підтвердження доводів про пошкодження, позивачем надано суду повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 20.05.2020, пояснення водія Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 та фотознімки пошкодженого транспортного засобу Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , які були зроблені представником відповідача, під час огляду транспортного засобу після виявлення ОСОБА_1 цих пошкоджень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ці пошкодження з`явились 20.05.2020 та були виявлені водієм позивача після здійснення зупинки у м. Києві по вул. Р. Окіпної, 4.

Водночас, в матеріалах справи наявний акт огляду транспортного засобу на страхування (дефектна відомість) від 02.01.2020, в якому зазначено про такі пошкодження цього транспортного засобу: кут бамперу «В» R - потертості, ліхтар R - потертості, боковини R - потертості (полірування).

Тобто, в цьому акті зафіксовано наявність пошкодження лакофарбованого покриття правої сторони передніх дверей застрахованого автомобіля Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , не пов`язаних із страховим випадком, заявленим НАБУ.

Під час огляду транспортного засобу Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 при прийнятті на страхування були зроблені фотознімки застрахованого автомобіля, з яких також вбачається наявність дефектів лакофарбованого покриття на передніх правих дверях автомобіля, що не заперечувалося сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції (в судовому засіданні).

У частині третій статті 2 ГПК України визначено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Колегією суддів перевірено матеріали справи та досліджено наявний в матеріалах справи висновок судового експерта Свириденко С.М. Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України, на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес» №ЕД-19-20/25572-ФТ від 31.08.2020.

У вказаному висновку зазначено, що судовий експерт Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України Свириденко С.М. за результатами експертного дослідження №ЕД-19-20/25572-ФТ дійшов висновку, що фотозображення пошкодження поверхні лакофарбованого покриття передніх правих дверей автомобіля Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 , що зроблені представником Страхової компанії «Брокбізнес» на момент укладення договору страхування (фотографія DSC07141) та фотозображення пошкодження поверхні лакофарбованого покриття тих же дверей цього автомобіля, що зроблені представником Страхової компанії «Брокбізнес» після їх виявлення Ніколаєнко А.В. 20.05.2020 (фотографії DSC00670, DSC00671, DSC00662) - ймовірно ті самі.

Виходячи з викладеного, з огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що пошкодження лакофарбованого покриття передніх правих дверей транспортного засобу Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 мали місце при огляді цього автомобіля представником відповідача 02.01.2020, що зафіксовано в акті огляду та підтверджується фотознімками, а також експертним висновком № ЕД-19-20/25572-ФТ, відтак, ці пошкодження автомобіля Ford Tourneo Custom, державний номер НОМЕР_1 не відносяться до страхового випадку, заявленого НАБУ 20.05.2020.

Проти вказаного висновку заперечує скаржник, зазначаючи, що за результатами проведеного дослідження судовим експертом висловлено припущення, що фотозображення пошкодження імовірно ті самі, однак не надано ствердної відповіді, у зв`язку з чим судова колегія звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду на наведене та беручи до уваги наявні у справі докази в їх сукупності, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що стосуються висновку судового експерта Свириденко С.М. Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України.

Підсумовуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність відмови відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування у розмірі 4 233,60 грн, а відповідні доводи скаржника щодо незаконної відмови відповідачу у виплаті страхового відшкодування позивачеві є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають та відповідно відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем до стягнення сум пені та штрафу, нарахованих на підставі п. 8.6.4. договору, як похідних вимог.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/16112/21 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/16112/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв