РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2022 року справа № 927/21/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА", вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03050, адреса електронної пошти:

до відповідача: Державної установи "Чернігівська виправна колонія (№44)", вул. Промислова, будинок 38, м. Чернігів, 14014, адреса електронної пошти невідома

про стягнення 364697,15 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Мотлях О.О., представник;

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" подано позов до Державної установи "Чернігівська виправна колонія (№44)" про стягнення 318769,10 грн. боргу; 24677,93 грн. пені; 6050,13 грн. 3% річних та 15199,99 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю №60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2022 відкрите загальне позовне провадження у справі № 927/21/22, підготовче засідання призначено на 15.02.2022, 13:50.

У судове засідання 15.02.2022 сторони не прибули.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №6/146 від 02.02.2022, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечував посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем за спірні періоди.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №6-173 від 14.02.2022.

Ухвалою суду від 15.02.2022 підготовче засідання відкладено на 01.03.2022, 14.10.

21.02.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив №26/97 від 18.02.2022, у якій позивач не погоджується з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву. Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду.

21.02.2022 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (№165 від 21.02.2022).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Судове засідання 01.03.2022 не відбулось з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема і Господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відновлено територіальну підсудність Господарського суду Чернігівської області із 25.04.2022.

Ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче засідання у справі №927/21/22 призначено на 14.06.2022, 10 год. 10 хв.

У судовому засіданні 14.06.2022 прибув представник відповідача у даній справі.

Позивач у судове засідання не прибув, про час та дату судового повідомлявся належним чином.

Відповідно до трекінгу з офіційного сайту Укрпошта, поштове відправлення (ухвала від 17.05.2022 надіслана судом на поштову адресу позивача) вручена особисто.

Наведене дає підстави суду дійти висновку про належне повідомлення позивача про призхначене підготовче засідання у даній справі.

Суд зазначає про те, що явка представників сторін у судове засідання судом обов`язковою не визнавалася.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 30.06.2022, 13:10.

Сторони у судове засідання 30.06.2022 не прибули.

29.06.2022 від відповідача у справі надійшли письмові пояснення, у яких останній заперечує проти позовних вимог; наполягає на відсутності заборгованості за період січень-березень 2021, враховуючи закінчення строку дії договору та у зв?язку з відсутнісю бюджетних зобов"язань і кошторисних призначень; стверджує, що в повному обсязі розрахувався за отриману теплову енергію у спірному періоді, а дія договору припинена внаслідок належного виконання. Як зазначає відповідач, відсутнє прострочення зобов?язання з оплати, а отже, відсутні підстави для нарахування пені, інфляційних та річних.

30.06.2022 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких ТОВ "Фірма "ТЕХНОВА" не визнає твердження та заперечення відповідача. Позивач зазначає, що договір діє в частині здійснення розрахунків до повного їх проведення. Помісячний розрахунок тепла за період з 25.12.2020 до 14.03.2021 проводився згідно з показниками приладів обліку, що підтверджується актами зняття показників, складених за участю споживача, та відображено в актах прийому-передачі, підписаних відповідачем без заперечень. За умовами договору споживач мав самостійно контролювати обсяг споживання теплової енергії та наявність бюджетних зобовязань і кошторисних призначень, а за їх відсутності обмежити теплоспоживання. Як зазначає позивач, відповідачу направлена претензія №26/1-42 на суму 314289,13 грн. за договором про закупівлю № 060/ЗТ/10, що свідчить про його обізнаність із наявністю заборгованості.

У судовому засідання судом розглянуто клопотання відповідача (№195 від 21.02.2022) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.06.2022 у справі №927/21/22 відмовлено у задоволенні клопотання Державної установи "Чернігівська виправна колонія (№44)" №195 від 21.02.2022 про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 19.07.2022, 13:30 год.

У судове засідання 19.07.2022 прибув представник відповідача у даній справі.

Заяв та клопотань не надійшло.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень учасникам судового процесу створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

21.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" (постачальник, позивач) та Державною установою "Чернігівська виправна колонія (№44)" (споживач, відповідач) укладено договір про закупівлю №60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020 (а.с. 15-19).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується у 2020 році поставити споживачу теплову енергію, зазначену в пункті 1.2 договору, а споживач - прийняти і своєчасно її оплатити.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару (робіт або послуг): відповідно ДК 021:2015 код 09320000-8 «пара, гаряча вода та пов`язана продукція» (теплова енергія), що поставляється споживачу.Одиницею виміру теплової енергії є 1 Гкал. (п. 1.2 договору).

У відповідності до п.3.1 договору вартість цього договору визначається, з урахуванням Податкового Кодексу Україні" та законодавства у сфері теплопостачання за тарифами на теплову енергію (без урахування ПДВ), та складається із суми планової вартості обсягів місячних поставок теплової енергії протягом вказаного у п. 10.1 даного договору, строку дії Договору та становить 1540823,89 грн., з урахуванням ПДВ на дату підписання договору. Фактична помісячна вартість теплової енергії визначається на підставі актів приймання передачі, підписаних сторонами.

Відповідно до п. 3.3 договору на момент укладання договору тариф на теплову енергію «для потреб бюджетних установ» - 1049,20 грн./Гкал без ПДВ, «для потреб-населення» - 1097,71 грн./Гкал. без ПДВ, крім того ПДВ 20%. У разі зміни встановлених тарифів на теплову енергію рішеннями органів, до компетенції яких віднесено їх встановлення (погодження, затвердження), споживач, ознайомлюється з новими тарифами в порядку, встановленому законодавством, зобов`язується оплачувати вартість теплової енергії, що ним спожита, на підставі змінених тарифів з моменту їх встановлення.

Усі розрахунки за договором проводяться на підставі рахунків, які споживач отримує від постачальника. Щомісячна вартість теплової енергії визначається виходячи з встановлених тарифів та фактичного обсягу (кількості) спожитої теплової енергії споживачем(п. 4.1 договору).

Розрахунки за теплову енергію здійснюються споживачем у грошовій формі шляхом перерахування суми, визначеної згідно п. 4.1 договору на поточний рахунок відокремленого підрозділу постачальника, на підставі пред`явленого рахунка на оплату та акту приймання-передачі. В акті приймання-передачі вказується кількість спожитої теплової енергії та тариф на теплову енергію. За письмовою згодою сторін можливі інші шляхи розрахунків, які не заборонені чинним законодавством, а саме: постачальник має право отримувати від споживача авансовий платіж, який повинен дорівнювати платежу, що буде не меншим, ніж платіж за попередній розрахунковий місяць. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору споживач сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком не пізніше 30 числа місяця наступного за розрахунковим.

Вартість даного договору є очікуваною. Фактична вартість договору буде визначатися виходячи з встановлених тарифів на теплову енергію та кількості теплової енергії, що буде фактично спожита споживачем (п. 4.7 договору).

В будь-якому випадку споживач не звільняється від обов`язку оплатити всю спожиту теплову енергію у повному обсязі (п. 4.8 договору).

Пунктом 5.4. встановлено, що кількість спожитої споживачем теплової енергії визначається за даними приладів обліку споживача.

Строк поставки теплової енергії: до 31.12.2020 (п. 5.1 договору).

Згідно п.6.1 договору споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати за поставлену теплову енергію.

Пунктом 6.3.1 визначено, що постачальник забов?язаний забезпечити постачання теплової енергії у строки, встановлені даним договором.

Відповідно до п. 6.1.21 договору споживач зобов`язався щомісячно здійснювати розрахунки за отриману теплову енергію, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п.10.1, 10.2 договір набирає чинності з моменту його підписанняуповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2020 включно, а в частині здійснення розрахунків до їх повного проведення. За погодженням сторонами договір може бути продовженим на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у п.3.1 цього договору, якщо видатки на цю мету затверджено у встановленому порядку.

Умови договору застосовуються при закупівлі споживачем у постачальника теплової енергії з 01.01.2020 (п. 10.4 договору).

Додатком №1 до договору визначено перелік об?єктів споживача та максимальні теплові навантаження (а.с. 21).

Додатком №2 до договору визначена схема теплотраси (а.с. 22).

Додатковою угодою №1 від 18.12.2021 до договору сторони дійшли згоди зменшити суму договору на 60,78 грн. та внесли зміни внесли зміни у п. 3.1 договору, виклавши його у такій редакції: «Вартість договору визначається з урахуванням Податкового кодексу України та законодавства у сфері теплопостачання за тарифами на теплову енергію (без урахування ПДВ), та складається із суми планової вартості обсягів місячних поставок теплової енергії протягом вказаного у п.10.1 даного договору строку дії договору та становить 1540763,11 грн., з урахуванням ПДВ на дату підписання цього договору. Фактична помісячна вартість теплової енергії визначається на підставі актів приймання - передачі, підписаних сторонами» (а.с.23).

Додатковою угодою № 2 від 28.12.2020 продовжено строк дії договору №60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020 до 31.03.2021 (а.с. 24).

Додатковою угодою №3 від 18.02.2021 сторони доповнили договір таким пунктом 3.1.1: «У 2021 споживач здійснює у постачальника закупівлю в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у п. 3.1 даного договору, а саме 150000,00 грн. з ПДВ» (а.с. 25).

Додатковою угодою №4 від 18.03.2021 до договору сторони дійшли згоди зменшити суму договору на 64650,44 грн та внесли зміни у п. 3.1 договору, виклавши його у такій редакції: «Вартість договору визначається з урахуванням Податкового кодексу України та законодавства у сфері теплопостачання за тарифами на теплову енергію (без урахування ПДВ), та складається із суми планової вартості обсягів місячних поставок теплової енергії протягом вказаного у п.10.1 даного договору строку дії договору та становить 1626112,67 грн., з урахуванням ПДВ на дату підписання договору. Фактична помісячна вартість теплової енергії визначається на підставі актів приймання - передачі, підписаних сторонами» (а.с.26).

Як зазначив позивач, помісячний розмір нарахування за постачання теплової енергії на об`єктах, зазначених у додатку №1 до договору, проводився згідно показників тепла лічильника, який встановлено на ЦТП по вул. Промислова, буд. 38. Кількість теплової енергії згідно договору визначалась за показниками приладу обліку теплової енергії з вирахуванням спожитої теплової енергії ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№44), яке має окремий прилад обліку теплової енергії, що встановлено на ЦТЦ по вул. Промислова, буд. 38 після теплолічильника ДУ "Чернігівська виправна колонія №44. Залишок теплової енергії розподіляється у відсотковому відношенні згідно теплових навантажень визначених у Додатку №1 договору про закупівлю, а саме: 76,34 % - населення та 23,66% - бюджет та з урахуванням втрат в теплових мережах (додаток №2 до договору).

Помісячний розрахунок тепла проводився згідно показників приладів обліку, що підтверджується актами зняття показників приладів обліку за грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року, які складені за участі представника споживача (а.с. 35-45).

Акти підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію за період з 25.12.2020 по 14.03.2021 на загальну суму 404118,66 грн., що підтверджено рахунками-фактур №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 на суму 24012,02 грн.(бюджет), №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 на суму 235317,04 грн. (населення), № 0060/ЗТ/10 від 25.03.2021 на суму 144789,60 грн. (населення) (а.с. 51-52).

Рахунок-фактуру №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 на суму 24012,02 грн. (бюджет) та №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 на суму 235317,04 грн. (населення) відповідач отримав особисто 09.03.2021, а рахунок-фактуру №0060/ЗТ/10 від 25.03.2021 на суму 144789,60 грн. (населення) - 25.03.2021, що підтверджено відповідними підписами на рахунках.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Кількість та вартість (ціна) поставленої позивачем та спожитої відповідачем теплової енергії за договором у вищезазначені періоди підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії від 28.02.2021 (бюджет), від 28.02.2021 (населення), від 31.03.2021 (населення), підписані сторонами (а.с. 53-54).

Як зазначив позивач, тарифи на послуги теплопостачання встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2259 від 30.11.2020, №92 від 14.01.2020 (а.с.57-59).

У порушення умов договору відповідач частково розрахувався за теплову енергію на загальну суму 85349,56 грн., що підтверджено платіжними дорученнями №109 від 24.02.2021 на суму 19532,05 грн. (призначення платежу: теплова енергія рах. 0060/ЗТ/10 від 24.02.21, акт від 24.02.2021, дог 60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020); №151 від 01.03.2021 на суму 65817,51 грн. (призначення платежу теплова енергія рах. 0060/ЗТ/10 від 24.02.21, акт від 24.02.2021, дог 60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020) (а.с. 55-56).

Заборгованість за поставлену теплову енергію склала 318769,10 грн., яка заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Згідно із п.7.3.4 договору споживач при несвоєчасному здійсненні розрахунків за теплову енергію сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого цлатежу за кожен день прострочення, а також борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми.

З посиланням на п.7.3.4 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за кожним рахунком окремо за період прострочення обов`язку з оплати теплової енергії за період з 31.03.2021 по 27.09.2021, з 31.03.2021 по 27.10.2021, з 01.05.2021 по 28.10.2021 на загальну суму 24677,93 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 9).

Відповідно до п.7.3.4 та ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 31.03.2021 по 30.11.2021, з 31.03.2021 по 30.11.2021, з 01.05.2021 по 30.11.2021 на загальну суму 6050,13 грн., а також інфляційні нарахування за період з квітня 2021 - листопад 2021, травень 2021 - листопад 2021 року на загальну суму 15199,99 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 10-11).

Відповідач щодо позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що в повному обсязі розрахувався за отриману від ТОВ фірма «ТехНова» теплову енергію за період з 01.01.2021 по 14.03.2021 у рамках визначеної сторонами суми споживання теплової енергії на січень - березень 2021, що визначена додатковою угодою №3 від 11.02.2021 та підтверджується доданими позивачем платіжними дорученнями №109 від 24.02.2021 на суму 19532,05 грн. та № 151 від 01.03.2021 на суму 65817,51 грн. На дату закінчення строку дії договору (31.03.2021) у відповідача відсутній борг перед позивачем. Заборгованість за минулі періоди (з 25.12.2020 до 14.03.2021), про яку стверджує позивач, не може бути сплачена, враховуючи закінчення строку дії договору та у зв`язку з відсутністю бюджетних зобов`язань та кошторисних призначень, що автоматично в органах державного казначейства визнається не дійсним.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Крім того, відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання", а тому до спірних відносин підлягають застосуванню положення і даного спеціального закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Частина 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено факт укладання між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" (постачальник, позивач) та Державною установою "Чернігівська виправна колонія (№44)"(споживач, відповідач) укладено договору про закупівлю №60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020 з додатковими угодами до нього, факт поставки позивачем відповідачу теплової енергії у період з 25.12.2020 по 14.03.2021 на загальну суму 404118,66 грн., що підтверджено рахунками-фактурами №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 на суму 24012,02 грн.(бюджет), №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 на суму 235317,04 грн. (населення), №0060/ЗТ/10 від 25.03.2021 на суму 144789,60 грн. (населення), отримані відповідачем особисто 09.03.2021 (рахунок-фактуру №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021 (бюджет) та №0060/ЗТ/10 від 28.02.2021(населення) та 25.03.2021 (рахунок-фактуру №0060/ЗТ/10 від 25.03.2021)

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Наявні у матеріалах справи Актами прийому-передачі теплової енергії від 28.02.2021 (бюджет), від 28.02.2021 (населення), від 31.03.2021 (населення) свідчать про кількість та вартість (ціна) поставленої позивачем та спожитої відповідачем теплової енергії за договором у вищезазначені періоди.

Претензій або скарг щодо якості або неналежного виконання позивачем умов договору від відповідача у період з січня 2020 року по березень 2021 року не надходило.

Крім того, матеріалами справи підтверджено факт часткої оплати відповідачем за теплову енергію на суму 85349,56 грн., що підтверджено платіжними дорученнями №109 від 24.02.2021 на суму 19532,05 грн. (призначення платежу: теплова енергія рах. 0060/ЗТ/10 від 24.02.21, акт від 24.02.2021, дог 60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020); №151 від 01.03.2021 на суму 65817,51 грн. (призначення платежу теплова енергія рах. 0060/ЗТ/10 від 24.02.21, акт від 24.02.2021, дог 60/ЗТ/10/1-К від 21.04.2020) (а.с. 55-56).

Решту суми за отриману теплову енергію у встановлений п. 4.3 договору строк у сумі 318769,10 грн. відповідач не сплатив.

Враховуючи вищезазначене, суд відхиляє доводи відповідача щодо повної оплати відповідачем теплової енергії на дату закінчення строку дії договору (31.03.2021). Крім того, не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що заборгованість за минулі періоди (з 25.12.2020 до 14.03.2021) не може бути сплачена, враховуючи закінчення строку дії договору та у зв`язку з відсутністю бюджетних зобов`язань та кошторисних призначень, оскільки відповідач зобов?язаний самостійно контролювати обсяг споживання теплової енергії та наявність бюджетних зобов?язань та кошторисних призначень на такий борг ( п. 4.7, 6.1.3 договору), а за їх відсутності обмежити тепло споживання в межах затвердженого кошторису.

Крім того, помісячний розрахунок тепла за період з 25.12.2020 по 14.03.2021 проводився згідно із показниками приладів обліку, що підтверджено актами зняття показників приладів обліку за грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року, складені за участю представника споживача та з якими споживач погодився.

На момент винесення рішення доказів у підтвердження сплати боргу відповідачем надано не було.

Сума боргу відповідача підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, доказів протилежного відповідачем під час судового розгляду справи не надано, належність та допустимість наданих позивачем у справі доказів відповідачем не спростовані.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за теплову енергію у сумі 318769,10 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7.3.4 договору споживач при несвоєчасному здійсненні розрахунків за теплову енергію сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого цлатежу за кожен день прострочення, а також борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Позивачем на підставі п. п.7.3.4 договору нарахована пеня за період прострочення обов`язку з оплати теплової енергії за період з 31.03.2021 по 27.09.2021, з 31.03.2021 по 27.10.2021, з 01.05.2021 по 28.10.2021 на загальну суму 24677,93 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 9).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок суми пені є обґрунтованим, а вимога про її стягнення є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3 % річних за період прострочення платежу з платежу з 31.03.2021 по 30.11.2021, з 31.03.2021 по 30.11.2021, з 01.05.2021 по 30.11.2021 на загальну суму 6050,13 грн., а також інфляційні нарахування за період з квітня 2021 - листопад 2021, травень 2021 - листопад 2021 року на загальну суму 15199,99 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 10-11).

Розрахунок суми 3% річних та інфляційних нарахувань є обґрунтованим, а вимога про їх стягнення є такою, що підлягає задоволенню.

Решту аргументів відповідача суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують висновків суду.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)», вул. Промислова, будинок 38, м. Чернігів, 14014, код 08564943 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТЕХНОВА», вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03050, код 24100060, заборгованість у сумі 318769 грн. 10 коп., пеню у сумі 24677 грн. 93 коп., 3% річних у сумі 6050 грн. 13 коп., інфляційні нарахування у сумі 15199 грн. 99 коп. та судового збору у сумі 5470 грн. 46 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 19.07.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2022.

Суддя Демидова М.О.