ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" липня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/308/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі"

до відповідача Комунального підприємства готель "Случ" Сарненської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 26 734 грн. 13 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Мухінський Вячеслав Олександрович (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

02 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Комунального підприємства готель "Случ" Сарненської міської ради (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 26 734 грн. 13 коп.

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № б/н від 15 березня 2021 року на постачання електричної енергії.

Позивач зазначає, що в порушення виконання умов договору відповідач не оплатив передану позивачем електричну енергію на умовах визначених у договорі, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 26 734 грн. 13 коп.

В судовому засіданні 18 липня 2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Відповідно до наявних у матеріалах справи поштових повідомлень про відправлення відповідачу ухвали про порушення справи та відкладення розгляду справи, вбачається, що останні отримані Комунальним підприємством готель "Случ" Сарненської міської ради.

З огляду на викладене, Комунальне підприємство готель "Случ" Сарненської міської ради вважається повідомленим про розгляд справи № 918/308/22 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

В судове засідання 18 липня 2022 року відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника.

Заяви та клопотання у справі.

Заяви та клопотання у справі учасниками процесу не подавалися.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/308/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" до відповідача Комунального підприємства готель "Случ" Сарненської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 26 734 грн. 13 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 27 червня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 червня 2022 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 18 липня 2022 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

15 березня 2021 року між Комунальним підприємством готель "Случ" Сарненської міської ради (далі - Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (далі - Постачальник) укладено публічний договір на постачання електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання підписаної між сторонами Комерційною пропозицією № КПЕ21-267 від 15 березня 2021 року.

На виконання умов договору, в березні 2022 року Постачальник поставив, а Споживач прийняв та спожив електричну енергію в обсязі 4020 кВт.год на загальну суму 17 827 грн. 76 коп. в т.ч. ПДВ.

Також на виконання умов договору, в квітні 2022 року Постачальник поставив, а Споживач прийняв та спожив електричну енергію в обсязі 2010 кВт.год на загальну суму 8 913 грн. 89 коп. в т.ч. ПДВ, що підтверджується довідкою оператора розподілу - Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" від 20 травня 2022 року № 20-21/3678.

Вартість спожитого Відповідачем обсягу електричної енергії в березні-квітні 2022 року розрахована відповідно до п. 2.1. Комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 5.2. Комерційної пропозиції, оплата електричної енергії здійснюється Споживачем наступним чином:

- до 24 дня місяця, що передує розрахунковому періоду - 50% від орієнтовної вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 5.3. даної Комерційної пропозиції;

- до 10 дня місяця, наступного за розрахунковим періодом - 50% від орієнтовної вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 5.3. даної Комерційної пропозиції;

Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію здійснюється в строк до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідно до фактичного обсягу споживання електроенергії. Підставою для оплати Споживачем фактичного обсягу спожитої електроенергії є рахунок, який надає Постачальник за фактичним обсягом спожитої електроенергії на підставі даних, наданих оператором ринку.

08 квітня 2022 року позивачем на електронну пошту відповідача відправлений рахунок № 2400 від 31 березня 2022 року на оплату за отриманий обсяг електричної енергії в березні 2022 року.

10 травня 2022 року позивачем на електронну пошту відповідача відправлений рахунок № 2463 від 30 квітня 2022 року на оплату за отриманий обсяг електричної енергії в квітні 2022 року.

Вказані вище виставлені позивачем рахунки на оплату поставленої електричної енергії, проігноровані відповідачем.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем здійснено часткову оплату за отриману та спожиту електричну енергію за березень в сумі 7 грн. 52 коп.

Враховуючи викладені обставини та невиконання відповідачем умов договору, позивач просить стягнути з відповідача 26 737 грн. 13 коп.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання електричної енергії № б/н від 15 березня 2021 року.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію публічного договору на постачання електричної енергії; копію заяви-приєднання до договору на постачання електричної енергії споживачу; копію комерційної пропозиції до договору на постачання електричної енергії споживачу № КПЕ21-267 від 15 березня 2021 року; копію рахунку на оплату № 2400 від 31 березня 2022 року; копію рахунку на оплату № 2463 від 30 квітня 2022 року; копію даних про фактичний обсяг розподіленої електричної енергії Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" № 20-21/36 від 20 травня 2022 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин по договору на постачання електричної енергії споживачу; факт виникнення у відповідача зобов`язання щодо виконання умов договору на постачання електричної енергії споживачу; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по оплаті за поставлену електричну енергію; факт виникнення заборгованості по оплаті за поставлену електричну енергію.

Отже, відповідно до викладеного вище, вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання по виконанню умов договору.

Однак, в порушення умов п. 5.2. Комерційної пропозиції відповідачем не здійснено оплату за договором постачання електричної енергії у строк. Вказана обставина неспростована відповідачем.

На час розгляду справи № 918/308/22 вістуні будь-які докази виконання відповідачем умов спірного договору.

Судом встановлено, що на час розгляду справи договір постачання електричної енергії № б/н від 15 березня 2021 року є чинним, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні в розумінні ст. ст. 74-78 ГПК України будь-які докази сплати у повному обсязі заборгованості.

Таким чином, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання по оплаті за поставлену електричну енергію, внаслідок чого у позивача виникло право стягнення штрафних заборгованість з відповідача.

Отже, з правовою позицією та аргументами позивача суд погоджується та приймає останні.

Твердженням відповідача судом оцінка не надавалася, оскільки останній не скористався своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових заперечень.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому приходить до висновку про їх задоволення.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у неотриманні оплати за надані послуги, що у свою чергу обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення суми заборгованості, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, які призвели до необхідності позивача звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 481 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства готель "Случ" Сарненської міської ради (34500, Рівненська обл., Сарненський р-н., м. Сарни, вул. 17 Вересня, 1, код. 21094229) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6, код. 43833930) заборгованість в розмірі 26 734 (двадцять шість тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 13 коп. та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одни) грн. 00 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 липня 2022 року.

Суддя Войтюк В.Р.