ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 липня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/687/22

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дортрейд Поділля", ідентифікаційний код 41269586, проспект Миру, буд. 40, м. Хмельницький, 29000,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", ідентифікаційний код 33757711, вул. Енергетиків, буд. 65, м. Канів, Черкаська обл., 19000

про стягнення 918 111,53 грн

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява від 15.07.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дортрейд Поділля" з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" 918 111,53 грн, в тому числі 771 489,26 грн основного боргу, інфляційні витрати у розмірі 134 320,72 грн, суму трьох відсотків річних у розмірі 12 301,55 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору поставки від 13.08.2020 № 13-08/20-З в частині неоплати поставленого товару.

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки, ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, які додаються до позовної заяви, які не повністю дотримано позивачем.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, згідно з вимогами ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України "ДСТУ 4163:2020", який прийнято з наданням чинності з 01 вересня 2021 року наказом від 01.07.2020 №144 Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" "Про прийняття та скасування національних стандартів", відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Так, на поданих ксерокопіях документів не міститься обов`язковий реквізит - дата засвідчення копій.

Крім того, у позові позивачем зазначено, що до позовної заяви додано копії письмових доказів, оригінали яких наявні у відповідача. Отже, суддя доходить висновку, що оскільки оригіналів документів у позивача немає, то у нього відсутня можливість належним чином засвідчити відповідність копії письмового доказу оригіналу, з урахуванням цього, копії виготовлено з порушенням вимог абз. 2 ч. 5 ст. 91 ГПК України (Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення).

З огляду на викладене, такі ксерокопії не є доказами у розумінні ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України, оскільки не засвідчені належним чином.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Таке клопотання має відповідати вимогам, викладеним в ч. 2 ст. 81 ГПК України.

Отже, позивачем не дотримано приписи п. 5 ч. 3 ст. 162 та ч. 2 ст. 164 ГПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, базується на суму судового збору, який становить 13 347,92 грн, а також витрати на правову допомогу, розмір яких буде заявлено до початку розгляду справи по суті.

Суддя доходить висновку, що таке повідомлення за своєю суттю не є попереднім (орієнтовним) розрахунком, відповідно до якого можна встановити орієнтовний розмір судових витрат, які очікує понести позивач.

Згідно з ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Ч. 2 ст. 161 ГПК України визначено, що заявами по суті справи є, зокрема, позовна заява.

Відтак, господарський суд доходить висновку, що позивачем порушено вимоги п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України - до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Отже, позивачем порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України та не надано суду документа, який підтверджує сплату судового збору.

Ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено такий розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи викладене, позивач не надав суду докази сплати 13 771,67 грн судового збору за подання позову про стягнення 918 111,53 грн (1,5% ціни позову).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За ч. 3-4 ст. 174 ГПК України - якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 15.07.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дортрейд Поділля" залишити без руху.

У строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- на виконання ч. 2 ст. 164 ГПК України надати належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви із вказанням всіх необхідних реквізитів та засвідчені особою, в якої містяться оригінали таких доказів, що передбачено ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України, із зазначенням - в кого саме оригінал якого доказу знаходиться, що передбачено п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України;

- на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- на виконання п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України надати документи, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 13 771,67 грн за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. / тг м. Черкаси/22030101.

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566.

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.).

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA3023759.

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Черкаської області (назва суду, де розглядається справа)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя З.В. Зарічанська