ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" липня 2022 р. Cправа № 902/538/16(902/1259/21)

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Переродова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" ()

про стягнення 283 700,21 грн

в межах справи № 902/538/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" ()

про визнання банкрутом

за участю представників:

позивача: Костюк К.О.

в якості слухача від Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький): Безверха А.О.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться справа № 902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон".

Провадження у справі перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Так, ухвалою суду від 09.08.2016 року було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рітон"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю..

Водночас, в межах цієї справи розглядається позовна заява ГУ ДПС у Вінницькій області б/н від 16.12.2021 року (вх. № 01-36/955/21) до ТОВ "Рітон" про стягнення 283 700,21 грн податкового боргу по справі № 902/538/16(902/1259/21).

Ухвалою суду від 24.01.2022 року було призначено підготовче засідання з розгляду вказаної вище позовної заяви по справі № 902/538/16(902/1259/21), в межах справи № 902/538/16 на 14.02.2022 року.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/538/16(902/1259/21), в межах справи № 902/538/16 - до судового розгляду по суті на 29.03.2022 року.

В подальшому, ухвалою від 25.05.2022 року розгляд справи по суті відкладено на 20.07.2022 року.

В судове засідання на визначену дату з`явились представник позивача та в якості слухача представник Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ухвалою від 25.05.2022 року, що надіслана за адресою: вул.Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23320 (адреса місцезнаходження згідно ЄДР).

Також ухвалу суду від 25.05.2022 року було надіслано на електронну адресу розпорядника майна відповідача - арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , @mail.gov.ua.

При цьому, ухвала суду від 25.05.2022 року, що надіслана на адресу відповідача повернута органом поштового зв`язку з відміткою про причини невручення: "організація закрита".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок вручення рекомендованих поштових відправлень, в т.ч. рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" врегульовано Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила).

Із вказаних Правил надання послуг поштового зв`язку слідує, що невручення рекомендованого поштового відправлення під час доставки є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду у даній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь у судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Так, в ході розгляду справи по суті представник позивача надала пояснення щодо обставин, викладених у позові, підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задоволити.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

За змістом позову та наданих доказів вбачається, що ТОВ "Рітон" як юридична особа зареєстровано з 15.01.2002 року за №0003061, що підтверджується витягом з ЄДР.

Згідно картки особового рахунку платника податків за відповідачем рахується податкова заборгованість, яка складається з наступних платежів:

податок на додану вартість - 46 556,06 грн., з яких: 8 210,00 грн. - основний платіж, 38 346,06 грн. - штрафна санкція;

орендна плата за землю - 45 170,00 грн, з яких: 45 170,00 грн - основний платіж;

земельний податок - 19 604,69 грн., з яких: 19 604,69 грн. - основний платіж;

екологічний податок (вуглець) - 79,26 грн., з яких: 79,26 грн. - основний платіж;

екологічний податок - 1 257,99 грн., з яких: 1 257,99 грн. - основний платіж;

податок на доходи фізичних осіб - 165 016,82 грн., з яких: 165 016,82 грн. - штрафна санкція;

військовий збір - 6 015,39 грн., з яких: 6 015,39 грн. - штрафна санкція.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість, яка підлягає стягненню за даним позовом всього 283 700,21 грн. та складається: з основного платежу - 74 321,94 грн., штрафної санкції - 209 378,27 грн.

Зазначена заборгованість утворилась в результаті не сплати самостійно задекларованих сум грошового зобов`язання та донарахованих ГУ ДПС у Вінницькій області.

Заборгованість з ПДВ підтверджується: карткою особового рахунку, податковими повідомленнями-рішеннями: № від 04.11.2020 року, № від 07.10.2020 року, № від 03.07.2020 року, податковою декларацією з ПДВ від 22.06.2020 року.

Заборгованість з орендної плати за землю підтверджується: карткою особового рахунку, податковою декларацією з плати за землю за 2021 рік від 22.02.2021 року та за 2020 рік від 22.02.2021 року.

Заборгованість з земельного податку підтверджується: карткою особового рахунку, податковою декларацією з плати за землю за 2021 рік від 22.02.2021 року та за 2020 рік від 23.01.2020 року.

Заборгованість з екологічного податку підтверджується: карткою особового рахунку, податковою декларацією з екологічного податку №1 від 10.08.2020 року, №2 від 10.08.2020 року.

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб підтверджується: карткою особового рахунку, податковим повідомленням-рішенням № від 07.10.2020 року.

Заборгованість з військового збору підтверджується: карткою особового рахунку, податковим повідомленням-рішенням № від 07.10.2020 року.

Вказані повідомлення-рішення були направлені за адресою місцезнаходження відповідача та отримані останнім, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Станом на дату подання позову, податкові повідомлення-рішення не оскаржувались у судовому чи адміністративному порядку, а тому грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.

ГУ ДПС у Вінницькій області відповідно до вимог ст.ст. 42, 59 ПК України надіслано відповідачу податкову вимогу №298353-50 від 03.12.2019 року поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З моменту направлення/вручення податкової вимоги, відповідачем борг не погашався.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути з відповідача 283 700,21 грн. податкового боргу.

При цьому суд зазначає, що з наявних у справі доказів, в тому рахунку, довідки про суму податкового боргу станом на 16.12.2021 року, картки особового рахунку, податкових декларацій, податкових повідомлень-рішень вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла, починаючи з 29.06.2020 року.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУ з процедур банкрутства).

Частина 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУ з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно ч. 8 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

При цьому, як вказано вище, з наявних у справі доказів, в тому рахунку, довідки про суму податкового боргу станом на 16.12.2021 року, картки особового рахунку, податкових декларацій, податкових повідомлень-рішень вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла, починаючи з 29.06.2020 року. Провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рітон" перебуває на стадії розпорядження майном та відповідно останнє банкрутом не визнавалось.

Відтак, вказані вимоги до боржника є поточними та відповідно до ч. 8 ст. 45 КУ з процедур банкрутства та вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.39, п.п.14.1.156, п.14.1, п.14.1.175 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.42.1 ст.42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно п. 59.1. ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4. ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5. ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 95.1. ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як зазначено раніше та встановлено судом, згадані повідомлення-рішення, якими зокрема позивач підтверджує позовні вимоги, були направлені за адресою місцезнаходження відповідача та були отримані останнім, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Станом на дату подання позову, податкові повідомлення-рішення у встановленому законом порядку не оскаржувались.

Також, відповідачу було надіслано податкову вимогу №298353-50 від 03.12.2019 року засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З моменту направлення/вручення податкової вимоги, відповідачем борг не погашався.

Відтак, згідно наданих письмових доказів, заборгованість відповідача становить 283 700,21 грн. податкового боргу.

На момент розгляду справи, до суду не надано жодних доказів щодо погашення згаданої заборгованості перед позивачем або ж доказів в спростування заявлених позовних вимог.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтованість та правомірність заявлених вимог підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 255,50 грн., підлягають віднесенню на відповідача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Задоволити позовну заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 16.12.2021 року (вх. № 01-36/955/21) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" про стягнення 283 700,21 грн. податкового боргу по справі №902/538/16(902/1259/21), в межах справи № 902/538/16, в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" (вул. Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23320, ) на користь Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150) 283 700,21 грн. податкового боргу, з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" (вул. Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23320, ) на користь Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150) 4 255,50 грн. витрат на сплату судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити згідно переліку рекомендованим листом та на електронні адреси: арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , @mail.gov.ua ; ГУ ДПС у Вінницькій області - , .

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 22 липня 2022 р.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Рітон" (вул. Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23320).