УХВАЛА

19 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 924/592/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

розглянувши касаційну скаргу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.08.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 у справі

за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Міністерства економіки України

до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Хліб України",

2) Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004",

3) Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області,

про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності,

(У судовому засіданні взяли участь: прокурор - Бересток Б. П., представник відповідача - Матковський М. В.),

ВСТАНОВИВ:

1. Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Міністерство) звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (далі - ДП ДАК "Хліб України") з вимогами (з урахуванням заяви про зміну предмета позову):

"1. Скасувати державну реєстрацію права власності ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв. м, що розташовані по вул. Котляревського 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, а саме:

- комплекс будівель елеватору загальною площею 9229.1 кв. м позначено на плані літерою "А" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209; номер запису про право власності: 33864846); - залізнодорожний приймальник загальною площею 630.3 кв. м позначено на плані літерами "Ю-2", "ю" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209; номер запису про право власності: 33783031); - господарське приміщення загальною площею 513.5 кв. м позначено на плані літерами "Ф", "ф", "ф1" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33780770); - приміщення вагової з навісами загальною площею 203.2 кв. м позначено на плані літерами "Т", "т", "т1" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33778695); - приміщення вбиральні загальною площею 15.4 кв. м позначено літерою "X" на плані (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33777792); - технічне приміщення зерносушарки ДСП-32 загальною площею 70 кв. м позначено на плані літерою "Я-2" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33777518); - приміщення насосної загальною площею 5.1 кв. м літера "Е" на плані (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33777095); - приміщення насосної загальною площею 13.7 кв.м позначено на плані літерою "Н" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33776613); - технічне приміщення зерносушарки позначено на плані літерою "П" загальною площею 35.7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33776073); - приміщення паливної зерносушарки позначено на плані літерою "О-2" загальною площею 42.6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33775014); - приміщення пожежного депо з гаражем загальною площею 180.6 кв. м позначено на плані літерами "М" та "м" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33772209); - приміщення складу готової продукції "Л-2" загальною площею 1415 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33771370); - приміщення автоприйомнику з підвалом та переходом загальною площею 242.6 кв. м позначено на плані літерами "С", "с" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33770548); - технічне приміщення зерносушарки ДСП-32 загальною площею 69.9 кв. м позначено на плані літерою "Р" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33766524); - приміщення насосної загальною площею 5.2 кв.м на плані літера "Б2-1" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33765779); - крупоцех загальною площею 1847.5 кв. м на плані літера "К-4" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 29394808);- приміщення трансформаторної загальною площею 73.4 кв.м позначено на плані літерою "І" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 17131637); - приміщення цеху по переробці олійних культур позначено на плані літерами "Г", "г" загальною площею 2726.7 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15033069); - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936.7 кв. м позначено на плані літерою "Ч-2" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15032248); - приміщення ГРП загальною площею 12.9 кв. м позначено на плані літерою "Ц" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15030046); - приміщення комбікормового заводу загальною площею 856.9 кв. м на плані літерою "Д-4" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 16035169); - приміщення адмінбудівлі-контори загальною площею 78.5 кв. м позначено на плані літерою "З" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 17133277); - приміщення трансформаторної загальною площею 39.7 кв. м позначено на плані літерою "Ж" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 17131194), припинивши право власності Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () на перелічені вище об`єкти нерухомого майна та інші речові права та обтяження речових прав, що зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

2. Визнати право державної власності за державою Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України () (змінено назву на Міністерство економіки України) на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв. м, що розташовані по вул. Котляревського 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, а саме: - комплекс будівель елеватору загальною площею 9229.1 кв. м позначено на плані літерою "А"; - залізнодорожний приймальник загальною площею 630.3 кв. м позначено на плані літерами "Ю" та "Ю-2"; - господарське приміщення загальною площею 513.5 кв. м позначено на плані літерами "Ф", "ф", "ф1"; - приміщення вагової з навісами загальною площею 203.2 кв. м позначено на плані літерами "Т", "т", "т1"; - приміщення вбиральні загальною площею 15.4 кв. м позначено літерою "X" на плані; - технічне приміщення зерносушарки ДСП-32 загальною площею 70 кв. м позначено на плані літерою "Я-2"; - приміщення насосної загальною площею 5.1 кв. м літера "Е" на плані; - приміщення насосної загальною площею 13.7 кв. м позначено на плані літерою "Н" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; номер запису про право власності: 33776613); - технічне приміщення зерносушарки позначено на плані літерою "П" загальною площею 35.7 кв. м; - приміщення паливної зерносушарки позначено на плані літерою "О-2" загальною площею 42.6 кв. м; - приміщення пожежного депо з гаражем загальною площею 180.6 кв. м позначено на плані літерами "М" та "м"; - приміщення складу готової продукції "Л-2" загальною площею 1415 кв. м; - приміщення автоприйомнику з підвалом та переходом загальною площею 242.6 кв. м позначено на плані літерами "С", "с"; - технічне приміщення зерносушарки ДСП-32 загальною площею 69.9 кв. м позначено на плані літерою "Р"; - приміщення насосної загальною площею 5.2 кв. м на плані літера "Б2-1"; - крупоцех загальною площею 1847.5 кв. м на плані літера "К-4"; - приміщення трансформаторної загальною площею 73.4 кв. м позначено на плані літерою "І"; - приміщення цеху по переробці олійних культур позначено на плані літерами "Г", "г" загальною площею 2726.7 кв. м; - приміщення прохідної та лабораторії загальною площею 936.7 кв. м позначено на плані літерою "Ч-2"; - приміщення ГРП загальною площею 12.9 кв. м позначено на плані літерою "Ц"; - приміщення комбікормового заводу загальною площею 856.9 кв. м на плані літерою "Д-4"; - приміщення адмінбудівлі-контори загальною площею 78.5 кв. м позначено на плані літерою "З"; - приміщення трансформаторної загальною площею 39.7 кв. м позначено на плані літерою "Ж".

2.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі № 924/592/20, відмовлено у задоволенні позову.

Суди попередніх інстанцій з огляду на можливе закріплення майна за дочірніми підприємствами ДАК "Хліб України" як на праві повного господарського відання, так і на праві власності у випадку формування статутних (складених) капіталів дочірніх підприємств ДАК "Хліб України" в момент їх заснування шляхом внесення до них нерухомого майна, розташованого за адресами місцезнаходження дочірніх підприємств ДАК "Хліб України" (рішення правління ДАК "Хліб України" від 16.04.2016), дійшли висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваних реєстраційних записів. Суди дійшли висновку про не доведеність необхідності визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна в особі Міністерства, оскільки правовий режим спірного майна, зокрема, його перебування у державній власності, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється її учасниками.

2.2. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 (головуючий суддя - Зуєв В.А., судді Дроботова Т.Б., Чумак Ю.Я.) постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020 у справі № 924/592/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

У постанові зазначено, що суди попередніх інстанцій, роблячи висновки про те, що факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що, у свою чергу, виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна, не врахували положень, передбачених статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Вимоги до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 21.11.2016 №3276/5. Зокрема, рішення повинно містити, в тому числі, відомості про суб`єкта (суб`єктів) речового права, речове право, підставу прийняття відповідного рішення з обов`язковим посиланням на Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інші нормативно-правові акти, прийняті відповідно до нього. Водночас поза увагою судів залишилось те, що за даними державного реєстру власником спірного майна залишився відповідач, якому спірне майно у власність не передавалось.

Верховний Суд зазначив, що реєстрація права на нерухоме майно без належного юридичного титулу за особою відмінною від особи, яка є власником цього майна за правовстановлюючими документами, не зважаючи на зазначення державної форми власності, вочевидь є порушенням прав останнього та може впливати на обсяг його правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження таким майном.

Суди не перевірили обсяг переданих відповідачу прав на спірне майно та в подальшому зареєстрованих ним і, як наслідок, не надали оцінку правомірності здійсненої державної реєстрації крізь призму загальновизнаного принципу приватного права ''nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При розгляді справ про визнання права власності суди також повинні звернути увагу на суб`єктний склад сторін, а також питання пов`язані з ефективністю обраного позивачем способу захисту з огляду на зміни у законодавстві, які були внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у тому числі до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

2.3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.08.2021 у справі № 924/592/20 (суддя Виноградова В. В.), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 (головуючий суддя Маціщук А. В., судді Філіпова Т. Л., Розізнана І. В.) позов задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності ДП ДАК "Хліб України" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, припинено право власності ДП ДАК "Хліб України" на зазначені об`єкти нерухомого майна та інші речові права та обтяження речових прав, що зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Відмовлено у решті позову щодо визнання права державної власності за державою Україна в особі Міністерства економіки України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області.

Судові рішення аргументовано тим, що володіючи майном держави на праві господарського відання, ДП ДАК "Хліб України" не могло передати таке майно відповідачу у власність, а лише у користування, в тому числі згідно з актом оцінки власного майна підприємства від 15.12.1998, згідно з яким Міністерством агропромислового комплексу України затверджено передачу, а ДАК "Хліб України" - прийом майна Волочиського комбінату хлібопродуктів за адресою: м. Волочиськ, вул. Котовського, 8 згідно з передаточним балансом та документацією про результати інвентаризації станом на 01.10.1998 вартістю 7288741 грн (вартість цілісного майнового комплексу).

Таким чином, станом на час розгляду справи спірні об`єкти нерухомого майна зареєстровані на праві державної власності за відповідачем, однак, спірне майно у власність відповідачу не передавалось. Доказів, які би підтверджували виникнення у відповідача права власності на спірні об`єкти нерухомого майна або уповноваження відповідача на реалізацію прав держави як власника таких об`єктів, не подано.

Внесення майна державного підприємства, яке відповідно до закону не підлягає приватизації, як вкладу до статутного (складеного) капіталу забороняється і відповідно, юридичній особі не може належати це майно на праві приватної власності, якщо інше прямо не передбачено законом.

Враховуючи, що зазначені в якості підстав для реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем документи, а саме: акт від 15.12.1998 Міністерства агропромислового комплексу України та ДАК "Хліб України", лист №1-2-9/115 від 18.02.2016, видавник: ДАК "Хліб України" не є правовстановлюючими документами, згідно з якими відповідач міг набути саме права власника спірного майна, яким є держава, відсутність будь-яких доказів щодо повноважень відповідача здійснювати повноваження власника спірного майна від імені держави, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності відповідача на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, припинивши його право власності на відповідні об`єкти нерухомого майна та інші речові права та обтяження речових прав, що зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З урахуванням положень Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Закону України "Про управління об`єктами державної власності", а також статуту ДП ДАК "Хліб України" в редакції, чинній на час звернення прокурора до суду з вимогою про визнання права власності убачається, що Міністерство аграрної політики України, правонаступником якого є визначений прокурором позивач, здійснює лише повноваження з управління корпоративними правами держави щодо ДАК "Хліб України", а тому його помилково ототожнено з особою, за якою від імені держави може бути визнано право власності. Такої позиції у подібних правовідносинах дотримується Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 922/2389/18. З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права державної власності за державою Україна в особі Міністерства економіки України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського 8 у м. Волочиськ Хмельницької області.

Крім того, апеляційний господарський суд досліджуючи доводи апеляційної скарги, погодився з висновком суду першої інстанції, що реєстрація права на нерухоме майно без належного юридичного титулу за особою відмінною від особи, яка є власником цього майна за правовстановлюючими документами, не зважаючи на зазначення державної форми власності, вочевидь є порушенням прав держави та може впливати на обсяг правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження таким майном. У зв`язку із цим, судом апеляційної інстанції застосовано норми п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до яких ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважала безпідставними доводи скаржника про порушення процесуальних норм при прийнятті заяви про зміну предмета позову, оскільки суд правомірно прийняв таку заяву відповідно до норм ст. ст. 14, 42, 46, 177, 182 ГПК України, норм ч. 3 ст. 26 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" та з огляду на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 18.03.2021 у цій справі. Також, суд апеляційної інстанції врахував, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції., і з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав. Враховуючи принцип цивільного судочинства jura novit curia - "суд знає закон", колегія суддів вважала, що наявність слова "запис" у прохальній частині поданого позову не змінює суті заявлених прокурором вимог, які направлені на захист прав державної власності та недопущення штучного виведення спірного майна в обхід визначених законом процедур та без прийняття рішень уповноваженими органами з державної власності, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про можливість скасування державної реєстрації права власності на спірне державне майно та припинення права власності відповідача.

3. ДП ДАК "Хліб України" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

Заявник стверджує, що суди попередніх інстанцій не врахували правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.09.2021 у справі № 902/743/18 щодо застосування приписів частини 4 статті 46 ГПК України. Зокрема, прокурор під час нового розгляду справи подав заяву про зміну предмету позову і суд першої інстанції її задовольнив, попри те, що фактичні обставини, у розумінні частини 4 статті 46 ГПК України не змінилися. Прокурор посилався на законодавчі зміни, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", що не є випадком за якого допускається зміна предмету позову при новому розгляді.

Крім того, правова позиція із вказаного питання висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Правовий висновок щодо належного способу захисту у спірних правовідносинах викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19.

4. У відзиві на касаційну скаргу прокурор вказує на безпідставність доводів скаржника та просить залишити без змін оскаржені судові рішення.

5. Водночас колегія суддів встановила, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2022 прийнято до розгляду справу № 914/2350/18(914/608/20) за позовом Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" до Акціонерного товариства "Мегабанк", Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни про визнання протиправними рішень про прийняття у власність майна, визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності у межах справи № 914/2350/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод РЕМА" до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" про банкрутство, за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Мегабанк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 та рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2020.

Ухвала мотивована тим, що ухвалою від 16.12.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав справу № 914/2350/18(914/608/20) на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 ГПК України з огляду на необхідність відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2021 у справі № 545/1883/20.

Мотивуючи ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зауважує, що скаржник посилається на застосування судом першої інстанції лише абзацу другого частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень "та неврахування судом вимог абзаців третього та четвертого частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до яких ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а також скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності прав).

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 № 340-ІХ, який набрав чинності 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції, згідно з якою відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Натомість у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2021 у справі № 545/1883/20 зазначено, що на момент ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій рішень у цій справі скасування рішення державного реєстратора КП "Реєстр нерухомого майна та бізнесу" Онищенка Р. М. про державну реєстрацію права власності за АТ "Альфа-Банк" було правомірним та ефективним способом захисту права, з урахуванням змін, внесених до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і саме такий спосіб захисту прав позивача є дієвим та належним, його застосування призведе до відновлення порушеного права позивача. Також на підставі статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню оскаржувані судові рішення і в частині вирішення позовних вимог про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно та поновлення становища, що існувало до порушення, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, оскільки задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за АТ "Альфа-Банк" призведе до відновлення порушених прав позивача, і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності та скасування запису про реєстрацію права власності, який є неналежним способом захисту порушеного права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 914/2350/18(914/608/20 вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2021 у справі № 545/1883/20, яким встановлено, що задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності призведе до відновлення порушених прав позивача, і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності з таких підстав. Приписи статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказують на те, що з метою ефективного захисту порушених прав ухвалення судових рішень про скасування рішення державного реєстратора обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Тобто, у рішенні суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав, необхідно зазначати про визнання, зміну чи припинення таких прав.

Відтак, у спірних відносинах, розглядаючи підстави для задоволення позовних вимог, суди мають оцінювати чи є необхідним саме для ефективного захисту визнання речового права, зміна чи припинення прав в учасників справи, тобто чи лише за таких дій відповідне право буде захищеним.

Задоволення заявленого позову без вирішення по суті спору про право власності між сторонами не тільки не матиме наслідком поновлення прав позивача, а й призведе до стану правової невизначеності щодо спірного нерухомого майна.

6. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/2350/18(914/608/20) стосуватимуться застосування приписів абзацу 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та визначення обставин за яких з метою ефективного захисту порушених прав необхідно при ухваленні судових рішень про скасування рішення державного реєстратора потрібно одночасно визнавати, змінювати чи припиняти цим рішенням речові права, обтяження речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) і, зокрема, вирішувати по суті спір про право власності між сторонами.

Оскільки вказані висновки безпосередньо стосуються змісту позовних вимог заявлених у справі № 924/592/20, у Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 914/2350/18(914/608/20).

Керуючись статтями 228, 230, 234, 235 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 924/592/20 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 914/2350/18(914/608/20).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ