ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 Справа № 914/713/21

м. Львів

за позовом: Акціонерного товариства Універсал Банк, м.Київ

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Цегляна Вежа, м.Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м.Львів

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м.Львів

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «На Мишуги», м.Львів

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж», м.Львів

за участю третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного підприємства «Львівдах», м.Новояворівськ Львівська область

за участю третьої особи-6, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , м.Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Кітаєва С.Б.

За участю секретаря Зарицької О.Р.

Представники учасників справи:

від позивача: Піхотенко А.С. - представник

від відповідача: Цап О.Р. - представник

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився;

від третьої особи-4: не з`явився;

від третьої особи-5: не з`явився;

від третьої особи-6: не з`явився

Суть спору:

АТ «Універсал Банк» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляна Вежа», з вимогами: в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 166/08 від 25.06.2008 року у сумі 1 004 355,05 доларів США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 27 949 193,00 грн.), з яких:

1) заборгованість за виданим траншем на підставі Додаткової угоди № 1 від 27.06.2008 року, із урахуванням внесених змін та проведення реструктуризації боргу за Додатковою угодою № 15 від 28.12.2009 року, становить всього 373 629,51 доларів США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 10 397 362,06 грн .), із яких:

- заборгованість по сумі кредиту 236 971,32 дол. США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 6 594 437,89 грн.);

- заборгованість по підвищеним процентам 136 658,19 дол. США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 3 802 924,16 грн.);

2) заборгованість за виданими траншами на підставі Додаткових угод № 2-7 до Кредитного договору № 166/08 від 25.06.2008 року, із урахуванням внесених змін та проведення реструктуризації боргу за Додатковою угодою № 15 від 28.12.2009 року, становить всього 630 725,54 доларів США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 17 551 830,43 грн.). із яких:

- заборгованість по сумі кредиту 399 085,00 дол. США (еквівалент суми боргу національній валюті України - 11 105 737,38 грн.);

- заборгованість по підвищеним процентам 231 640,54 дол. США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 6 446 093,05 грн.),-

звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 256,3 кв.м., житловою 76,5 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: Львівська область, м. Львів, вулиця Мишуги О., будинок 58; житловий будинок загальною площею 240,2 кв.м., житловою площею 99,2 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою м. Львів, вул. Мишуги, 58а ; земельну ділянку площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053 за адресою: Львівська область, м. Львів, вулиця Мишуги О., земельна ділянка 58, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Цегляна Вежа», , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Банк у позовній заяві зазначив: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «На Мишуги», Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівдах», ОСОБА_3

23.03.2021, за вх.№1242/21, в системі документобігу суду зареєстровано заяву АТ «Універсал банк» про забезпечення позову. Ухвалою суду від 25.03.2021 постановлено заяву АТ «Універсал Банк» про вжиття заходів забезпечення позову задоволити частково; вжити заходи забезпечення позову АТ«Універсал Банк» до ТзОВ «Цегляна Вежа» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: заборонити будь-яким особам, у тому числі державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 256,3 кв.м., житловою 76,5 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: АДРЕСА_1 , житлового будинку загальною площею 240,2 кв.м., житловою площею 99,2 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053 за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволені решти заяви - відмовити.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; до участі у справі в якості третіх осіб 1-6, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено, відповідно: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «На Мишуги», Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівдах», ОСОБА_3 ; за клопотанням позивача в Управляння державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради витребувано належним чином засвідчені копії реєстраційних справ на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок номер АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053 за адресою: АДРЕСА_1 , сформованих на підставі рішень, прийнятих державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем: щодо скасування іпотеки та обтяження на житловий будинок, індексний номер: 36599844 від 14.08.2017 року (номер запису про іпотеку 18500872 та номер запису про обтяження 18500547): щодо скасування іпотеки та обтяження на земельну ділянку, індексний номер: 36600237 від 14.08.2017 року (номер запису про іпотеку 18499068 та номер запису про обтяження 18498943); призначено підготовче засідання на 21.04.2021.

09.04.2021, за вх.№8647/21, в документообігу суду зареєстровано подані третьою особою-4 (ТзОВ «Львівспецмонтаж») пояснення щодо позову. Окрім того, у пунктах 1,2 прохальної частини пояснень третя особа сформулювала клопотання про відкладення розгляду справи, а після отримання доказів про смерть ОСОБА_1 ,- зупинити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.227 ГПК України, для залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1

11.04.2021, за вх.№9385/21, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про відкладення розгляду справи (аналогічне клопотання надійшло на електронну адресу суду 19.04.2021).

12.04.2021, за вх.№8837/21, в документообігу суду зареєстровано подані Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради завірені копії документів, на виконання вимог ухвали суду від 29.03.2021.

21.04.2021, за вх.№9571/21, в документообігу суду зареєстровано подане третьою особою-4 клопотання про відкладення розгляду справи. У клопотанні третя особа-4 просила також за відсутності уповноваженого представника ТзОВ «Львівспецмонтаж» справу не слухати.

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №5 (вул.Снопківська, 45/4) та №713(вул.Мишуги, 58) на адреси третьої особи-1 вказані у позовній заяві з яких вбачається, що від 01.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини» та відповідно, від 02.04.2021 запис «відправлення вручено: особисто».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №8 (вул.Снопківська, 45/4) та №691 (вул.Мишуги, 58) на адреси третьої особи-2 вказані у позовній заяві, з яких вбачається, що від 01.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини» та відповідно, від 02.04.2021 запис «відправлення вручено: особисто».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №0 на адресу третьої особи-3, вказану у позовній заяві, з якої вбачається, що від 01.04.2021 міститися запис «відправлення вручено: особисто».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №067 (юридична адреса: 81053, Львівська область, м.Новояворівськ, вул.Привокзальна, 3) та №705 (фактична адреса: м.Львів, вул.Литвиненка, 3) на адреси третьої особи-5 вказані у позовній заяві, з яких вбачається, що від 15.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини» та відповідно, від 05.04.2021 запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №5 на адресу третьої особи-6, вказану у позовній заяві, з якої вбачається, що від 01.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

З підстав, наведених в ухвалі від 21.04.2021, суд відклав розгляд справи на 19.05.2021.

30.04.2021, за вх.№10391/21, в документообігу суду зареєстровано подані позивачем пояснення із запереченнями щодо доводів третьої особи-4 в межах спору та щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

30.04.2021, за вх.№10393/21, в документообігу суду зареєстровано подану позивачем заяву про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи. Клопотання судом задоволено, про що свідчить запис представника позивача на поданому ним клопотанні.

19.05.2021, за вх.№11671/21, в документообігу суду зареєстровано подане на електронну адресу суду представником третьої особи-4 клопотання про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи. Клопотання судом задоволено, з матеріалами справи представник ознайомився, що засвідчив письмовим записом на клопотанні.

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №226 (ухвала від 21.04.2021) на адресу відповідача, вказану у позовній заяві, з якого вбачається, що від 26.04.2021 міститься запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №3 на адресу третьої особи-1 (м.Львів,вул.Мишуги, 58), з якого вбачається, що від 26.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №955 на адреси третьої особи-2 (м.Львів, вул.Мишуги, 58), з якого вбачається, що від 26.04.2021 міститися запис «відправлення вручено: особисто».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №8 на адресу третьої особи-3, вказану у позовній заяві, з якої вбачається, що від 26.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №980 на адресу третьої особи-5 (юридична адреса: 81053, Львівська область, м.Новояворівськ, вул.Привокзальна, 3), з якого вбачається, що від 29.04.2021 міститися запис «відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

Судом здійснено відстеження з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» щодо результатів пошуку поштового відправлення суду №1 на адресу третьої особи-6 вказану у позовній заяві, з якої вбачається, що від 30.04.2021 міститися запис «відправлення вручено».

З підстав, зазначених в ухвалі від 19.05.2021, суд відклав розгляд справи на 07.06.2021, продовживши в порядку ч.3 ст.177 ГПК України строк розгляду справи на 30 днів.

19.05.2021, за вх.№11807/21, від третьої особи-4 поступило клопотання про витребування доказів.

07.06.2021, за вх.№2373/21, від третьої особи-4 поступило клопотання з проханням вирішити питання про залучення, як співвідповідача у даній справі, ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» та про заміну процесуального статусу третіх осіб без самостійних вимог у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТзОВ «На Мишуги» та залучення цих осіб як співвідповідачів у даній справі.

Ухвалою суду від 07.06.2021 постановлено відмовити в задоволенні клопотання третьої особи-4 від 07.06.2021 (вх.№2373/21 від 07.06.2021) про залучення як співвідповідача у справі ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» та про заміну процесуального статусу третіх осіб без самостійних вимог у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТзОВ «На Мишуги» та залучення даних осіб як співвідповідачів у справі; зобов`язано позивача надати для огляду оригінали документів, які в копіях долучені до позовної заяви (позиції в додатках: 2; 6-25; 27), а в іншій частині клопотання третьої особи (вх.№11807/21 від 19.05.2021) - відхилити; підготовче засідання відкласти на 29.06.2021.

Ухвалою суду від 29.06.2021 призначено колегіальний розгляд справи №914/713/21 у складі трьох суддів. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.06.2021 у справі №914/713/21, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кітаєва С.Б., судді Іванчук С.В. і Синчук М.М. Відтак, ухвалою суду від 30.06.2021 справу № 914/713/21 прийнято до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Кітаєва С.Б., судді Іванчук С.В. і Синчук М.М. та підготовче засідання призначено на 21.07.21 о 11:00 год.

20.07.2021, за вх.№16736/21, в документообігу суду зареєстровано подане представником позивача клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено, матеріали справи були надані представнику позивача для ознайомлення.

21.07.2021, за вх.№17014/21, в документообігу суду зареєстровано подане представником третьої особи-4 клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді Західного міжрегіонального управління юстиції №14142/0105.1-06-331 2068 від 25.05.2021 на адвокатський запит, з якої вбачається наявність актових записів про смерть ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 21.07.2021 строки підготовчого провадження продовжено, підготовче засідання відкладено на 15.09.2021.

14.09.2021, за вх.№21241/21, в системі документообігу суду зареєстровано подані третьою особою-4 пояснення.

Суд протокольною ухвалою від 15.09.2021 долучив до матеріалів справи клопотання третьої особи-4 від 07.06.2021 (вх.№17014/21 від 21.07.2021) та пояснення від 13.09.2021 (вх.№21241/21 від 14.09.2021).

З підстав, наведених в ухвалі від 15.09.2021, суд відмовив в задоволенні клопотання третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж», про зупинення провадження у справі; закрив підготовче провадження та справу призначив до судового розгляду по суті на 20.10.2021.

13.10.2021, за вх.№23994/21, в системі документообігу суду зареєстровано клопотання представника відповідача, адвоката О.Р. Цап, про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволено: 18.10.2021 представник відповідача з матеріалами справи ознайомилась, що засвідчила письмовим записом на поданому клопотанні.

19.10.2021, за вх.№24214/21, в системі документообігу суду зареєстровано подане представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи.

20.10.2021, за вх.№24354/21, в системі документообігу суду зареєстровано подану представником відповідача заяву, з підстав, наведених у якій просить відкласти розгляд справи та без участі представника відповідача справу не розглядати.

Ухвалою суду від 20.10.2021 розгляд справи відкладено на 10.11.2021.

10.11.2021, за вх.№4545/21, в системі документообігу суду зареєстровано подане відповідачем клопотання про призначення судової експертизи та, відповідно, про зупинення провадження у справі, а за вх.№26405/21 пояснення по справі.

Ухвалою суду від 10.11.2021 відкладено розгляд справи на 24.11.2021 для надання можливості учасникам справи ознайомитись та висловити свої доводи і міркування з приводу поданого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.

15.11.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача (зареєстроване за вх.№27000/21) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. З підстав, наведених в ухвалі суду від 16.11.2021, в задоволенні клопотання позивача відмовлено.

23.11.2021, за вх.№ 27981/21, в суді зареєстровано поступлення письмових пояснень АТ «Універсал Банк» на пояснення відповідача від 10.11.2021, а за вх.№27983/21 - заперечення Банку на клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Додаткові письмові пояснення від третьої особи-4 поступили 24.11.2021 та зареєстровані в документообігу суду 24.11.2021 за вх.№28100/21.

З підстав, наведених в ухвалі від 24.11.2021, судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 09.11.2021 (вх.№4545/21 від 10.11.2021) про призначення у справі судової експертизи. Ухвалою суду від 24.11.2021 повідомлено третіх осіб 1-3,5-6, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про оголошену в засіданні 24.11.2021 перерву до 22.12.2021, про час та місце проведення судового засідання.

Суд надав можливість представнику позивача ознайомитись з матеріалами справи, задоволивши заяву представника, яка поступила до суду 24.11.2021 та зареєстрована за вх.№28284/21.

06.12.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання від позивача (зареєстроване за вх.№29260/21) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. У зв`язку з перебуванням члена колегії судді Іванчук С.В., у відпустці по 19.12.2021 включно, зазначене клопотання розглянуто колегією суддів 20.12.2021. Ухвалою суду від 20.12.2021 в задоволенні клопотання позивача відмовлено.

21.12.2021 (за вх.№30813/21) зареєстровано клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

22.12.2021 (за вх.№30881/21) зареєстровано клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи з підстав, пов`язаних із захворюванням Covid -19.

Ухвалою суду від 22.12.2021 розгляд справи відкладено на 26.01.2022, про що повідомлено відповідача та третіх осіб 1-3,5-6.

25.01.2022, за вх.№2096/22, в системі документообігу суду зареєстровано подане представником відповідача клопотання, з підстав наведених у якому представник просив про відкладення розгляду справи.

26.01.2022, за вх.№2100/22, в системі документообігу суду зареєстровано подане представником третьої особи-4 клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із захворюванням повноважного представника на Covid -19, на підтвердження чого долучено результати відповідних тестів.

Ухвалою суду від 26.01.2022 розгляд справи відкладено на 23.02.2022 , про що повідомлено відповідача та третіх осіб у справі.

23.02.2022 в документообігу суду зареєстровано: за вх.№714/22 клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи; за вх.№5019/22 клопотання представника відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження; за вх.№4958/22 клопотання третьої особи-4 про про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів та за вх.№5050/22 - клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалами від 23.02.2022 суд постановив: у задоволенні клопотання відповідача від 23.02.2022 (вх.№5019/22 від 23.02.2022) про повернення на стадію підготовчого провадження та клопотання від 23.02.2022 (вх.№714/22 від 23.02.2022) про призначення судової експертизи відмовити; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж» від 22.02.2022 (вх.№4958/22 від 23.02.2022) про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів відмовити; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж» від 22.02.2022 (вх.№4958/22 від 23.02.2022) про витребування доказів залишити без розгляду; оголошено перерву в судовому засіданні 23.02.2022 до 03.03.2022, про що учасників справи, які не взяли участі в засіданні, повідомлено належним чином.

28.02.2022, за вх.№5254/22, від представника третьої особи-4 поступило клопотання у якому останній просив суд: видати повний звукозапис всіх судових засідань у справі №914/713/21, у тому числі судового засідання, яке відбулось 23.02.2022; продовжити ТзОВ «Львівспецмонтаж» строк для подання заяв та клопотань до закінчення воєнного стану в державі (в тому числі, заяви про відвід, яка на даний момент ще не може бути підготовлена); відкласти розгляд даної справи, судове засідання в якій призначене на 03.03.2022, після закінчення воєнного стану та припинення бойових зіткнень на території України, про що обов`язково завчасно повідомити ТзОВ «Львівспецмонтаж» (нова адреса для листування з 24.02.2022 на період воєнного стану: 79019, м.Львів, вул.Замарстинівська, 27).

01.03.2022, за вх.№5395/22, від представника позивача поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник позивача не має можливості прибути до Господарського суду Львівської області 03.03.2022, через введення в Україні воєнного стану.

03.03.2022, за вх.№5498/22, від представника відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням 24.02.22. воєнного стану строком на 30 діб; просить не розцінювати неявку сторони відповідача в судові засідання на цей період як неявку без поважних причин, оскільки представник відповідача знаходиться за межами міста Львова, а тому просить суд відкласти розгляд даної справи на дату після припинення чи скасування на території України воєнного стану.

Ухвалою суду від 03.03.2022 відмовлено в задоволенні клопотання від 25.02.2022 (вх.№5254/22 від 28.02.2022) третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в частині видачі повного звукозапису всіх судових засідань у справі №914/713/21; відмовлено в задоволенні клопотання від 25.02.2022 (вх.№5254/22 від 28.02.2022) третьої особи-4 в частині продовження ТзОВ «Львівспецмонтаж» строку для подання заяв та клопотань до закінчення воєнного стану в державі; відкладено розгляд справи на 06.04.2022.

04.04.2022, за вх.№7100/22, від представника третьої особи-4 поступило клопотання, у якому просив суд надати уповноваженому представнику ТзОВ «Львівспецмонтаж» повний звукозапис всіх судових засідань у даній справі, у тому числі судового засідання, яке відбулось 23.02.2022; надати інформацію про результати розгляду справи в судовому засіданні 03.03.2022 та дату наступного засідання.

05.04.2022, за вх.№7308/11, від відповідача поступила заява про застосування строку позовної давності, яка судом долучена до матеріалів справи.

В частині вимоги про видачу уповноваженому представнику ТзОВ «Львівспецмонтаж» повного звукозапису всіх судових засідань у справі, у тому числі і судового засідання, яке відбулось 23.02.2022, колегія суддів прийшла до висновку що клопотання третьої особи-4 задоволенню не підлягає, оскільки відсутні докази сплати судового збору, на що суд звертав увагу в ухвалі від 03.03.2022 при розгляді ідентичного клопотання третьої особи-4 від 25.02.2022 (вх.№5254/22 від 28.02.2022). З приводу надання інформації учаснику справи (третій особі-4, ТзОВ «Львівспецмонтаж») про результати розгляду справи в судовому засіданні 03.03.2022 та про дату наступного судового засідання - ухвала суду від 03.03.2022 скерована третій особі-4, ТзОВ «Львівспецмонтаж», на адресу для листування на період воєнного стану, яка вказана представником Товариства у клопотанні від 25.02.2022 (вх.№5254/22 від 28.02.2022). Зазначені обставини висвітлені судом в ухвалі від 06.04.2022, якою відкладено розгляд справи на 11.05.2022.

03.05.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх.№9055/22) від представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 06.05.2022 зазначене клопотання представника позивача суд задоволив.

Ухвалою суду від 11.05.2022 відкладено розгляд справи на 01.06.2022, про що належним чином повідомлено відповідача та третіх осіб 1-6, які не взяли участі в засіданні 11.05.2022.

23.05.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання від позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 24.05.2022 задоволено клопотання позивача.

01.06.2022 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Кітаєвої С.Б. Ухвалою суду від 20.06.2022 призначено розгляд справи на 29.06.2022.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 29.06.2022 забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях, просить позов задоволити. Крім того, оскільки відповідачем подано заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, просить врахувати подане до справи клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності АТ «Універсал Банк» на звернення до суду з позовною заявою до ТОВ «Цегляна Вежа» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача в судове засідання 29.06.2022 з`явилася, позовні вимоги заперечила з підстав, наведених у поданих до справи письмових поясненнях, просить в позові відмовити.

Також, настоює на задоволенні заяви про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.

Представник третьої особи-4 в судове засідання 29.06.2022 не з`явився , однак у заяві, яка поступила до суду 29.06.2022 (вх.№13819/22) пояснив, що прибути в засідання не може, у зв`язку із перебуванням за межами міста Львова та зазазначив, що ТзОВ «Львівспецмонтаж» детально наведено обгрунтування своєї позиції в письмових та усних поясненнях, які були надані в судових засіданнях, та, що дана позиція не змінилась. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у даній справі.

Треті особи-1,2,3,5,6 явки повноважних представників в судове засідання 29.06.2022 (як і в жодне засідання, призначене судом у справі) не забезпечили. Правом на подання пояснень , відповідно до ст.168 ГПК України, не скористались.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, забезпечення судом всім учасникам судового процесу рівних процесуальних можливостей у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, наявності висловлених позицій позивача, відповідача та третьої особи-4 стосовно позову, визнання явки повноважних представників учасників справи в засідання 29.06.2022 не обов`язковою, та те, що неявка представників третіх осіб 1-6 не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб 1-6, за участі в засіданні представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 29.06.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позов обгрунтовано тим, що 25.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (кредитор), та ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» (позичальник) було укладено кредитний договір № 166/08, за умовами якого позичальнику видано кредит у розмірі 800 000,00 доларів США. Пунктом 1.2.2 кредитного договору встановлено строк повернення кредиту не пізніше 24 червня 2013 року.

Підставою для надання банком кредиту позичальнику були укладені між сторонами додаткові угоди до кредитного договору. Додаткові угоди до кредитного договору, згідно яких банком були надані позичальнику транші у відповідних розмірах, зі строком погашення не пізніше 24 червня 2013 року, наступні: 27 червня 2008 року за №1 - наданий транш у розмірі 300 000 доларів США; 27 червня 2008 року за № 2- наданий транш у розмірі 10 000 доларів США ; 02 липня 2008 року за № 3 - наданий транш у розмірі 140 000 доларів США; 16 липня 2008 за № 4 - наданий транш у розмірі 10 000 доларів США; 21 липня 2008 року за № 5 - наданий транш у розмірі 27 600 доларів США ;29 липня 2008 року за № 6 - наданий транш у розмірі 112 400 доларів США; 08 вересня 2008 року за № 7 - наданий транш у розмірі 100 000 доларів США.

У подальшому сторони кредитного договору укладали додаткові угоди, згідно яких були встановлені нові графіки погашення кредитної заборгованості по наданих позичальнику траншах на підставі додаткових угод №№1-7. Це, зокрема, додаткові угоди від 28 грудня 2009 року № 15 та від 31 березня 2011 року № 16.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором № 166/08 від 25.06.2008 року, 27.06.2008 року ОСОБА_1 уклав із банком договір іпотеки (далі - Договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., який було зареєстровано в реєстрі за № 3837 від 27 червня 2008 року. За умовами цього договору в іпотеку банку було передано наступне нерухоме майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 496,5 кв.м., житловою площею 218,3 кв.м., який належав іпотекодавцю на підставі свідоцтва № С-02406 про право власності на індивідуальний житловий будинок, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 25.02.2008 року згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 25.02.2008 року № 340-Ж-С, зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 12.03.2008 року, реєстраційний номер 8129321,

- земельна ділянка, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості, що розташована за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Мишуги О., 58, площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 494417, виданого Управлінням земельних ресурсів у місті Львові 18 квітня 2008 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:08:438:00052.

28 грудня 2009 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору іпотеки від 27 червня 2008 року (за реєстровим № 3837).

Вказане нерухоме майно виступило забезпеченням виконання зобов`язання за кредитним договором № 166/08 від 25.06.2008 року, укладеним банком та ТОВ «Підприємство «Мальви ЛТД».

Як зазначає позивач, у результаті неналежного виконання умов кредитного договору з боку позичальника, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21.12.2020 склала загальну суму 1 004 355,05 доларів США (еквівалент суми боргу в національній валюті України - 27 949 193,00 грн.); заборгованість перед банком на момент звернення позивача з позовом до суду, не погашена.

Посилаючись на низку судових процесів, які мали місце впродовж тривалого часу, починаючи з 2012 року, позивач зазначає, що такі події унеможливили для позивача отримати погашення заборгованості за кредитним договором та що за час, допоки в судових інстанціях розглядались справи, мали місце такі події як: поділ майна подружжя ОСОБА_5 , в результаті якого предмет іпотеки (земельна ділянка та житловий будинок) було залишено у власності ОСОБА_2 , яка є відмінною від особи - первинного іпотекодавця ОСОБА_1 ; ліквідація юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; незаконне скасування державним реєстратором іпотеки та обтяжень; переоформлення ОСОБА_2 права власності на предмет іпотеки (земельну ділянку та житловий будинок) на іншу юридичну особу та подальше передання права власності на предмет іпотеки (земельну ділянку та житловий будинок) наступній юридичній особі; поділ юридичною особою - власником житлового будинку, із проведенням відповідної державної реєстрації, на два окремі будинки; передача спірного майна у наступну іпотеку та оренду із проведенням реєстраційних дій .

Однак, станом на момент звернення до господарського суду з позовом у цій справі, на переконання позивача, є всі правові підстави для задоволення позову шляхом звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №166/08 від 25.06.2008 року у сумі 1 004 355,05 доларів США (еквівалент суми боргу в національній валюті України 27 949 193,00 грн) , оскільки.

АТ «Універсал Банк» виконав умови договору, надав позичальнику кредит на умовах строковості, повернення та забезпечення виконання, але, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання виникла заборгованість, яка підлягає стягненню, зокрема шляхом звернення на предмет іпотеки.

На момент звернення з позовом до суду зобов`язання залишилося невиконаним, борг не погашено. Іпотека є діючою.

Сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягнуть за собою припинення зобов`язання, адже до цього іпотекодержателем було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов`язання по погашенню боргу.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відсутність запису про іпотеку у реєстрі речових прав за відсутності однієї з підстав припинення іпотеки, передбачених статтею 17 ЗУ «Про іпотеку», свідчить про те, що іпотека зберігає свою чинність та є чинною і для наступних власників майна на підставі статті 23 ЗУ «Про іпотеку». Зазначений правовий висновок був зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №668/9978/15-ц від 29.05.2019 року). Враховуючи позицію Верховного суду, іпотека є чинною з моменту внесення первинного запису, що надає іпотекодержателю звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості сформованої в результаті неналежного виконання зобов`язання позичальником», стверджує позивач.

Постановою Верховного Суду рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17.06.2017 року у справі №464/4703/14-ц, яке було підставою для скасування державним реєстратором запису про іпотеку банку, скасовано.

Скасоване рішення суду не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Іпотека чинна з моменту внесення первинного запису з 25.06.2008 року, зазначає позивач.

Відповідно до ч.4 ст.593 ЦК України, припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги (статтею 593 доповнено частиною четвертою згідно із Законом №2478-У111 від 03.07.2018 року).

За приписами Прикінцевих та перехідних положень «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 ЗУ «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону».

Банк звернувся із позовом до первинного іпотекодавця ще до порушення провадження про банкрутство позичальника у 2015 році. Судовий процес у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не завершився навіть після завершення провадження у справі про банкрутство позичальника. Ухвала про припинення юридичної особи від 25.03.2016 року, яка набрала законної сили, приведена до виконання не була. Іпотека є також дійсною, не припинена донині.

Позивач звертає увагу, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки , що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Оскільки іпотека перед АТ «Універсал Банк» не втратила своєї дії і є чинною з моменту її первинної реєстрації 27.07.2008 року, то в порівнянні із іншими вже зареєстрованими правами така іпотека має вищий пріоритет і є первинною у розумінні ст.13 ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи положення ст.23 ЗУ «Про іпотеку», оскільки ТзОВ «Цегляна Вежа» станом на момент звернення банку до суду з даним позовом є власником нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, то до Товариства перейшли всі права та обов`язки за Договором іпотеки від 27.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., який зареєстрований в реєстрі за №3837 від 27 червня 2008 року.

Також, Позивач зазначає, що вживав заходи щодо поновлення запису в Єдиному державному реєстрі речових прав щодо іпотеки та обтяжень. Але зважаючи на наявність вже зареєстрованих інших прав, поновлення записів неможливе

Банк вважає іпотеку дійсною з дати первинного внесення запису про іпотеку та обтяження на підставі договору іпотеки 27.06.2008 року.

Щодо зареєстрованих прав у Єдиному державному реєстрі речових прав третіх осіб, позивач підтверджує,що, згідно даних Єдиного державного реєстру речових прав:

-житловий будинок загальною площею 256,3 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Мишуги,58 та житловий будинок загальною площею 240,2 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Мишуги,58а (разом :496,5 м.кв), земельна ділянка кадастровий номер :01:006:0053 перебувають у власності ТзОВ «Цегляна Вежа»;

-орендарем житлового будинку щагальною площею 256,3 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Мишуги,58 , згідно договору оренди від 02.11.2018 року на строк до 02.11.2068 року є Кіцила І.Т.;

-іпотекодержателем житлового будинку загальною площею 256,3 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Мишуги,58, згідно договору іпотеки від 01.11.2019 року (строк виконання основного зобов`язання -01.11.2021 року) є ТОВ «Львівспецмонтаж» (до цього часу іпотекодержателем згідно реєстру було Приватне підприємство «Львівдах», договір іпотеки від 01.06.2018 року);

-орендарем житлового будинку загальною площею 240,2 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Мишуги,58а, згідно договору оренди від 02.11.2018 року на строк до 02.11.2068 року є ТОВ «Львівспецмонтаж»;

-іпотекодержателем житлового будинку загальною площею 240,2 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Мишуги,58а , згідно договору іпотеки від 01.11.2019 року (строк виконання основного зобов`язання -01.11.2011 року) є ТОВ «Львівспецмонтаж»);

-іпотекодержателем земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0053, згідно договору іпотеки від 01.11.2019 року (строк виконання основного зобов`язання - 01.11.2021 року) є ТОВ «Львівспецмонтаж».

Позиція відповідача.

Відповідач наголошує, що відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №235830077 від 07.12.2020 ТзОВ «Цегляна Вежа» належить на праві приватної власності :

- (номер запису про право власності:28476995):житловий будинок загальною площею 256,3 кв.м., житловою 76,5 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: Львівська область , м.Львів, вул.Мишуги О., будинок 58 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101). Підставою виникнення права власності зазначено: заява-згода, серія та номер:745, виданий 19.10.2018, видавник:Береська Л.Г., приватний нотаріус; висновок, серія та номер:489, виданий 11.10.2018, видавник: ДП «Західний Експертно-технічний центр». На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43607881 від 22.10.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за ТзОВ «Цегляна Вежа» права власності на вказаний житловий будинок.

- (номер запису про право власності:28476517): житловий будинок загальною площею 240,2 кв.м., житловою 99,2 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: Львівська область , м.Львів, вул.Мишуги О., будинок 58 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Підставою виникнення права власності зазначено: довідка, серія та номер:1/12263, виданий 01.10.2018, видавник:ОКП ЛОР БТІ та ЕО; висновок, серія та номер:489, виданий 11.10.2018, видавник: ДП «Західний Експертно-технічний центр»;заява-згода, серія та номер:745, виданий 19.10.2018, видавник: Береська Л.Г., приватний нотаріус. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43607366 від 22.10.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за ТзОВ «Цегляна Вежа» права власності на вказаний житловий будинок.

- (номер запису про право власності:25505830) :земельна ділянка кадастровий номер :01:006:0053 загальною площею 0,0937 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: м.Львів, вул.Мишуги О., земельна ділянка 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Підставою виникнення права власності зазначено: протокол установчих зборів учасників ТзОВ «Цегляна Вежа», серія та номер:№14/03, виданий 14.03.2018, видавник:ТзОВ « «Цегляна Вежа»; Акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 28.03.2018, видавник: ТзОВ «На Мишуги»/ТзОВ «Цегляна Вежа». На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40398423 від 30.03.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за ТзОВ «Цегляна Вежа» права власності на зазначену земельну ділянку.

З огляду на наведені фактичні обставини, ТзОВ «Цегляна Вежа» є добросовісним набувачем спірних об`єктів нерухомого майна, оскільки набуло їх у передбачений законом спосіб.

Відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на таке:

Відсутність доказів відображення у Державному реєстрі Іпотек відомостей про обтяження іпотекою: житлового будинку загальною площею 256,3 кв.м., житловою 76,5 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: Львівська область, м.Львів, вул.Мишуги О., будинок 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :101); житлового будинку загальною площею 240,2 кв.м., житловою 99,2 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: Львівська область, м.Львів, вул.Мишуги О., будинок 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0053 загальною площею 0,0937 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: м.Львів, вул.Мишуги О., земельна ділянка 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Тобто, в Державному реєстрі іпотек відсутні записи про наявність договору іпотеки між банком та первинним іпотекодавцем (попередніми власниками будинку) та, відповідно, банком і теперішнім власником нерухомого майна.

За відсутності в Реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалась на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень . За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.

Наявність обтяження належного відповідачу майна іпотекою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівспецмонтаж», у зв`язку з чим, задоволення вимог позивача порушуватиме пріоритетність вимог зареєстрованої іпотеки ТзОВ «Львівспецмонтаж».

Первинна іпотека банку є припинена, про це внесено відповідний запис в реєстрі, який банком не скасовано, запис не виключений.

У 2016 році банк зареєстрував за собою право власності на спірні об`єкти нерухомості, але в подальшому таку реєстрацію було скасовано. Скасування реєстрації права власності не означає автоматичне відновлення договору іпотеки за яким було звернуто стягнення та зареєстровано право власності. Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя .

Вимоги банку є погашеними у процедурі банкрутства, у зв`язку з цим заборгованість на день звернення до суду, - відсутня.

На дату набуття права власності теперішнім власником (відповідачем), укладення договорів іпотеки та оренди майна,- були відсутні будь-які записи про іпотеку зі сторони банку.

У матеріалах даної справи відсутні докази визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора про скасування запису про іпотеку. Тому доказів, визначених частиною 7 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , щодо зареєстрованих речових прав та їх обтяження, які мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна, матеріали справи не містять та позивачем до суду надано не було.

Позиція третьої особи-4.

ТзОВ «Львівспецмонтаж» заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги АТ «Універсал Банк» необгрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа-4 зазначає, що відповідно до інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано іпотеку на житловий будинок загальною площею 256,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, 58, на підставі укладеного з ТзОВ «Цегляна Вежа» договору іпотеки від 01.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, та договору безпроцентної позики б/н від 01.11.2019, укладеного з ТзОВ «Цегляна Вежа».

01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано заборону відчуження житлового будинку загальною площею 256,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, 58 (обтяження № 33968743) на підставі вказаного договору іпотеки, серія та номер: 1138 від 01.11.2019.

Згідно з інформацією, наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано іпотеку на житловий будинок загальною площею 240,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, 58а, на підставі вказаного укладеного між ТзОВ «Цегляна Вежа» договору іпотеки від 01.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, та договору безпроцентної позики б/н від 01.11.2019, укладеного між ТзОВ «Цегляна Вежа».

01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано заборону відчуження житлового будинку загальною площею 240,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, 58а (обтяження № 33969351) на підставі вказаного договору іпотеки, серія та номер: 1138 від 01.11.2019.

Також відповідно до інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано іпотеку на земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0053 загальною площею 0,0937 га, що розташована за адресою: м.Львів, вул. Мишуги, 58, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі вказаного укладеного між ТзОВ «Цегляна Вежа» договору іпотеки від 01.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, та договору безпроцентної позики б/н від 01.11.2019, укладеного між ТзОВ «Цегляна Вежа».

01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано заборону відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0053 загальною площею 0,0937 га, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Мишуги, 58, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (обтяження № 33969752) на підставі вказаного договору іпотеки, серія та номер: 1138 від 01.11.2019.

Отже, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 235830077 від 07.12.2020, яку позивач надав до суду до позовної заяви, АТ «Універсал Банк» не є іпотекодержателем спірного майна. Натомість відповідно до цієї довідки та інформації, що міститься у державних реєстрах, іпотекодержателем майна є саме ТзОВ «Львівспецмонтаж».

ТзОВ «Львівспецмонтаж» зазначає, що станом на день укладення вказаного вище договору іпотеки від 01.11.2019 жодних записів щодо обтяження спірної нерухомості іпотекою АТ «Універсал Банк» не було, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №235830077 від 07.12.2020 та не спростовано позивачем.

Позивачем також не надано доказів щодо обтяження речового права на нерухоме майно іпотекою АТ «Універсал Банк».

ТзОВ «Львівспецмонтаж» наголошує,що товариству не відомо про обставини, які викладені у позовній заяві щодо обтяження цього майна іпотекою та зняття цих записів в подальшому, оскільки Товариство не було стороною цих судових справ або договорів.

У позовній заяві позивач, АТ «Універсал Банк», посилався на постанову Верховного Суду від 14.11.2018, якою скасовано рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17.06.2017 у справі № 464/4703/14-ц, та яке, за твердженням позивача, було підставою для скасування державним реєстратором запису про іпотеку, однак доказів визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора до позову не додано, також відсутні та до реєстру не внесені і записи про обтяження нерухомого майна іпотекою АТ «Універсал Банк». Отже, позивач - Банк не має правових підстав стверджувати про пріоритет та дійсність іпотеки.

У правовідносинах із ТзОВ «Цегляна Вежа» і, відповідно, до іпотеки в межах Закону України «Про іпотеку» - ТзОВ «Львівспецмонтаж», саме як іпотекодержатель, набуло право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, у разі порушення боржником основного зобов`язання.

При цьому будь-яких правовідносин між АТ «Універсал Банк» та ТзОВ «Львівспецмонтаж» не було і немає.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відсутність реєстрації іпотеки в державному реєстрі виключає правомірність застосування статей 12,13 Закону України «Про іпотеку» до іпотеки, що виникла на підставі договору, укладеного пізніше та зареєстрованої у цьому реєстрі та наголосив, якщо в Державному реєстрі іпотек та Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на момент укладення договору іпотеки були відсутні відомості про обтяження нерухомого майна, попередній іпотекодержатель (заставодержатель) не може посилатись на обмеження повноважень іпотекодавця щодо передачі майна в наступну іпотеку без згоди іпотекодержателя у відносинах з наступним іпотекодержателем, якщо попередній іпотекодержатель не довів, що наступний іпотекодержатель знав чи за всіма обставинами не міг не знати про обтяження нерухомого майна іпотекою.(правовий висновок Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі № 755/513/18).

Враховуючи положення ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку» та обов`язковий до застосування правовий висновок Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі № 755/513/18, іпотека ТзОВ «Львівспецмонтаж» має вищий пріоритет перед вимогою АТ «Універсал Банк».

Крім того, третя особа покликаючись на те, що ухвалою господарського суду Львівської області від 25.03.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2016, ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» - ліквідовано; встановлено, що вимоги всіх кредиторів до банкрута, в тому числі, що заявлені у даній справі, а саме вимоги ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», на суму 22 886 835,57 грн., а також ті вимоги, що не заявлені взагалі по даній справі, вважаються погашеними; виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; провадження у справі № 914/687/15 про банкрутство ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» припинено; станом на дату подання позову ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» виключено з реєстру, то на переконання третьої особи заборгованість Позичальника - ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД», перед АТ «Універсал Банк» станом на дату подання позову у цій справі відсутня. Вважає, що це також підтверджується і відповідними меморіальними ордерами від 14.03.2016 року та від 08.09.2020 року, якими банк списав суму заборгованості ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД».

У зв`язку з вищенаведеним третя особа також вважає неспроможними висновки позивача, які наведені у позовній заяві про те, що ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» не припинилось в установленому законом порядку.

Треті особи-1, 2, 3, 5, 6: пояснень по суті позовних вимог не подали.

Обставини, встановлені судом.

25.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого ПАТ «Універсал Банк» (кредитор) та ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» (позичальник) було укладено кредитний договір № 166/08, за умовами якого позичальнику видано кредит у розмірі 800 000,00 доларів США. Пунктом 1.2.2 кредитного договору встановлено строк повернення кредиту не пізніше 24 червня 2013 року.

Підставою для надання банком кредиту позичальнику були укладені між сторонами додаткові угоди до кредитного договору. Додаткові угоди до кредитного договору, згідно яких банком були надані позичальнику транші у відповідних розмірах, зі строком погашення не пізніше 24 червня 2013 року, наступні: 27 червня 2008 року за №1 - наданий транш у розмірі 300 000 доларів США; 27 червня 2008 року за № 2- наданий транш у розмірі 10 000 доларів США ; 02 липня 2008 року за № 3 - наданий транш у розмірі 140 000 доларів США; 16 липня 2008 за № 4- наданий транш у розмірі 10 000 доларів США; 21 липня 2008 року за № 5 - наданий транш у розмірі 27 600 доларів США ;29 липня 2008 року за № 6 - наданий транш у розмірі 112 400 доларів США; 08 вересня 2008 року за № 7 - наданий транш у розмірі 100 000 доларів США.

У подальшому сторони кредитного договору укладали додаткові угоди, згідно яких були встановлені нові графіки погашення кредитної заборгованості по наданим позичальнику траншам на підставі додаткових угод №№1-7. Це: додаткові угоди від 28 грудня 2009 року № 15 та від 31 березня 2011 року № 16.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором № 166/08 від 25.06.2008 року, 27.06.2008 року, ОСОБА_1 , уклав із банком договір іпотеки (далі - Договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., який було зареєстровано в реєстрі за № 3837 від 27 червня 2008 року. За умовами цього договору в іпотеку банку було передано наступне нерухоме майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 496,5 кв.м., житловою площею 218,3 кв.м., який належав іпотекодавцю на підставі Свідоцтва № С-02406 про право власності на індивідуальний житловий будинок, виданий Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 25.02.2008 року згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 25.02.2008 року № 340-Ж-С, зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 12.03.2008 року, реєстраційний номер 8129321,

- земельна ділянка, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 494417, виданого Управлінням земельних ресурсів у місті Львові 18 квітня 2008 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 01:08:438:00052.

28 грудня 2009 року між банком та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору іпотеки від 27 червня 2008 року (за реєстровим № 3837).

Вказане нерухоме майно виступило забезпеченням виконання зобов`язання за кредитним договором № 166/08 від 25.06.2008 року, укладеним банком та ТОВ «Підприємство «Мальви ЛТД».

ОСОБА_2 звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з позовом про поділ майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_1 , виділивши їй індивідуальний житловий будинок, загальною площею 496,5кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку, а відповідачу -нежитлове приміщення - збірно-розбірну металеву конструкцію (павільйон), що розташований в торговому центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення літнього кафе «А-1», загальною площею 66,7кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль марки SUBARU, модель OUT BACK, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04.05.2012 року у справі № 1319/3184/2012 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено, поділено майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виділено ОСОБА_2 індивідуальний житловий будинок, загальною площею 496,5кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку загальною площею 0,0937га, а ОСОБА_1 -нежитлове приміщення , збірно-розбірну металеву конструкцію (павільйон), що розташований в торговому центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення літнього кафе «А-1», загальною площею 66,7кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль марки SUBARU, модель OUT BACK, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Це рішення оскаржувалося банком, але воно залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 грудня 2016 у справі №1319/3184/12.

20.08.2013 року Банк звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на вищевказане майно, яке виступає предметом іпотеки (справа № 464/4703/14-ц).

За результатами розгляду справи, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17.06.2016 у справі №464/4703/14-ц було відмовлено Банку в задоволенні позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається зі змісту ухвали Сихівського районного суду від 22.12.2018 у справі №464/4703/14-ц , вказана справа надійшла до суду першої інстанції згідно з постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, якою рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 10.04.2019 у справі №464/4703/14-ц заяву представника банку про закриття провадження у справі суд задовольнив повністю та закрив провадження у справі. Суд роз`яснив сторонам право на звернення до суду за захистом своїх прав в порядку господарського судочинства.

Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

03.05.2015 року, після відкриття Сихівським районним судом м.Львова провадження за позовом банку про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позичальник (ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД»), звернувся до Господарського суду Львівської області у порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (за рішенням власника). Підприємство просило визнати його банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2015 у справі №914/687/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» (вул. Литвиненка, буд. 3, м.Львів, 79034; ) - прийнято до розгляду. Ухвалою від 17.03.2015 порушено провадження у справі № 914/687/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» (вул. Литвиненка, буд. 3, м. Львів, 79034; ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Постановою Господарського суду Львівської області від 24.03.2015 у справі № 914/687/15: ТзОВ «Підприємство Мальви ЛТД визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; скасовано всі арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» () чи інші обмеження щодо розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» (); постановлено, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» () не допускається; обов`язки ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» покладено на голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» Шимчишина І. С.

Ухвалою від 30.03.2015 р. у справі № 914/687/15 прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» на суму 22885617 грн. 57 коп.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2015 у справі № 914/687/15 апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» на ухвалу господарського суду Львівської області від 17.03.2015р залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 17.03.2015 року у справі №914/687/15 - без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2015 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 17.03.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 у справі № 914/687/15 залишено без змін.

Згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 14.05.2015 у справі № 914/687/15 , зокрема пунктів: п.1-вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» визнано на суму 22885617 грн. 57 коп. Сплачений Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» судовий збір на суму 1218 грн. 00 коп. погашається у першу чергу;п.7-затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство Мальви ЛТД» у наступних розмірах:п.7.1. Вимоги першої черги: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» на суму 1218 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору у справі про банкрутство. 7.4. Вимоги четвертої черги: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114; ) на суму 22885617 грн. 57 коп.

19.11.2015 у справі №914/687/15 господарський суд ухвалив ( п.п. 3,5,6 резолютивної частини ухвали) :вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на суму 22886835 грн. 57 коп .- вважати погашеними. Вимоги кредиторів, які не були заявлені протягом провадження у справі № 914/687/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Мальви ЛТД» або відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Мальви ЛТД» ліквідувати. Провадження у справі № 914/687/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Мальви ЛТД» припинити.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 у справі № 914/687/15 апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено повністю. Ухвалу господарського суду Львівської області від 19.11.2015 року у справі №914/687/15 скасовано. Матеріали справи передано на розгляд в господарський суд Львівської області.

27.11.2015 року (поки тривав процес оскарження ухвали суду від 19.11.2015 року у справі №914/687/15) було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» на підставі ухвали господарського суду Львівської області від 19.11.2015 року.

Відповідних змін до Єдиного державного реєстру внесено не було. Запис, зроблений 27.11.2015 року на підставі ухвали суду від 19.11.2015 у справі №914/687/15 в реєстрі про припинення юридичної особи залишився як на момент звернення позивача з позовом до суду у даній справі, так і на момент розгляду справи №914/713/21 по суті.

У подальшому, ухвалою від 26.03.2016 у справі №914/687/15 господарський суд Львівської області постановив (п.п.3,4,5,7,8 резолютивної частини): Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Мальви ЛТД» ) - ліквідувати. Встановити, що вимоги всіх кредиторів до банкрута, в тому числі, що заявлені у даній справі, у тому числі вимоги Публічного акціонерного товариства Універсал Банк на суму 22 886 835,57 грн., вважаються погашеними. Виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Провадження у справі №914/687/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Мальви ЛТД» - припинити. Державному реєстратору провести державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Мальви ЛТД» та внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» та запис щодо припинення провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД». Копію ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору, власнику майна, державному реєстратору Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Головному управлінню статистики у Львівській області, ДПІ, Відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Львівській області, ВДВС.

Із даною ухвалою Банк не погодився і оскаржив її в апеляційному та касаційному порядку. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі №914/687/15 : ухвалу господарського суду Львівської області від 25.03.2016 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» - без задоволення. Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2016 у справі № 914/687/15 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 25.03.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 у справі № 914/687/15 залишено без змін.

11.02.2016 року банк за Договором іпотеки у позасудовому порядку звертав стягнення на спірний предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності (у витязі із Державного реєстру речових прав вказано реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

20.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргами щодо вчинення реєстраційних дій про право власності за ПАТ «Універсал Банк». За результатами цієї скарги наказом заступника міністра з питань державної реєстрації Міністерства юстиції України №3333/5 від 24.11.2016 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2016 року №28190530. До Державного реєстру речових прав було внесено запис про скасування рішення суб`єкту державної реєстрації речових прав, яким було зареєстровано право власності на предмет іпотеки за банком та обтяження, здійснене під час реєстрації такого права власності.

30.12.2016 року ОСОБА_2 на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04.05.2012 року по справі № 1319/3184/2012 про розподіл майна між подружжям Олійників, зареєструвала право власності на предмет іпотеки за собою, що підтверджується інформаційною довідкою із державного реєстру речових прав. Об`єкту нерухомого майна за адресою: вулиця Мишуги, будинок 58, місто Львів, Львівська область, 79034, було присвоєно реєстраційний номер: 101.

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ( відповідач 1), Міністерства юстиції України ( відповідач 2) та Департаменту державної реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ( відповідач 3), в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача 1 по скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 лютого 2016 року; 2) скасувати наказ відповідача 2 від 21 листопада 2016 року №3333/5; 3) зобов`язати державного реєстратора вчинити дії по скасуванню запису про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28190530 від 11 лютого 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/8609/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 15.06.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва закрив провадження у справі №826/8609/16. Закриваючи провадження у справі, Окружний адміністративний суд міста Києва в ухвалі зазначив, таке: «… із предмета та підстав позову, викладених у позовній заяві, вбачається, що позивач звернувся до суду на захист порушеного (на його думку) права власності на об`єкт нерухомого майна та земельної ділянки, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства як такої, у якій відсутні ознаки публічно-правового спору, а дана справа є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер та пов`язаний з виконанням умов кредитного та іпотечного договорів. Наведене свідчить, спірні правовідносини є похідними з невирішеного спору щодо відновлення порушеного права у сфері договірних відносин, в межах врегулювання якого можуть бути розв`язані також питання із вчиненням реєстраційних дій державним реєстратором. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в адміністративній справі №826/6333/16 в постанові від 24 липня 2019 року.

У справі, що розглядається, спір не обмежується оскарженням рішення, дії чи бездіяльності державного реєстратора, оскільки в його основі лежить спір щодо виконання договірних зобов`язань, який не може бути вирішений в адміністративному суді.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Частина перша статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі №826/20237/16 підлягає закриттю, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України».

Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2020 про закриття провадження у справі №826/8609/16 не оскаржувалась та набрала законної сили.

Як пояснює позивач (т.4, а.с.33-34) після звернення стягнення у позасудовому порядку відбулося погашення боргу за рахунок такої реалізації майна, про що банк вніс у систему дані.Меморіальні ордери за 14.03.2016 підтверджують операції із призначенням платежу: сплата кредиту згідно кред.дог. №166/08 від 25.06.2008 за рахунок реалізації майна та призначення платежу: погашення відсотків згідно кред.дог. №166/08 від 25.06.2008 за рахунок реалізації майна.

Але у подальшому ( про що вже зазначено вище в рішенні) рішення про реєстрацію права власності було скасовано на підставі наказу Міністерства юстиції України, дії якого в свою чергу банк оскаржував в Окружному адміністративному суді м.Києва у справі №826/20237/16. Оскільки 15.06.2020 Окружний адміністративний суд м.Києва у справі №826/20237/16 закрив провадження, то на підставі цього рішення, як пояюнює позивач, було здійснено сторнування зарахованої на погашення суми у 2016 році, із подальшим відновленням суми боргу за весь період. Меморіальні ордери від 08.09.2020 року підтверджують операції з призначенням платежу: відновлення заборгованості за кред.дог.№166/08 від 25.06.2008 зг.Протоколу ГКК №20200908-1 від 08.09.20; та призначенням платежу: відновлення заборгованості за кред.дог.№166/08 від 25.06.2008 зг.Протоколу ГКК №20200908-1 від 08.09.20; призначенням платежу: коригування суми нарах.прпоцекнтів з 24.03.2015 по 18.08.2020 (Пост.Госп.суду Львівс.обл. у спр№914/687/15 від 24.03.15р. щодо виз.ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» банкрутом та Протоколу ГКК №20200908-1 від 08.09.20; та призначенням платежу: коригування суми нарах.процентів з 24.03.2015 по 18.08.2020 (Пост.Госп.суду Львівс.обл. у спр№914/687/15 від 24.03.15р. щодо виз.ТзОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» банкрутом та Протоколу ГКК №20200908-1 від 08.09.20). Такі дії, пояснює банк, були пов`язані із приведенням у відповідність суми заборгованості після закриття провадження у справі №826/20237/16, оскільки право власності за банком було скасовано і сума боргу повинна була бути поновлена в балансі б Банку. Але такі дії банку, вважає позивач, не можуть слугувати на підтвердження списання заборгованості та припинення зобов`язання, твердження третьої особи з цього приводу вважає помилковим.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду міста Львова з позовом до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_2 , у якому просив : визнати припиненим договір іпотеки, укладений 27.06.2008 року між ним та банком, на забезпечення виконання ТзОВ «Підприємство Мальви ЛТД» кредитних зобов`язань, згідно з яким він передав банку в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053, на якій розташований вказаний будинок за цією ж адресою; звільнити з-під арешту та з-під обтяження вказане нерухоме майно. Вказував, що ПАТ «Універсал Банк» скористався правом на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в позасудовому порядку. У зв`язку з цим та відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» вважав, що іпотека є припиненою. Крім того, зазначав, що ухвалою господарського суду Львівської області від 25.03.2016 у справі №914/687/15 ТОВ «Підприємство Мальви ЛТД» ліквідовано та встановлено, що вимоги всіх кредиторів до банкрута, в тому числі, що заявлені у даній справі, а також ті вимоги, що не заявлені взагалі, вважаються погашеними. Отже, всі вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Підприємство Мальви ЛТД», у тому числі, які виникли з кредитного договору від 25.06.2008 №166/08, є погашеними.

У квітні 2017 року третя особа з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «Універсал Банк», у якому просила визнати іпотеку за договором іпотеки , укладеним 25.06.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053, на якій розташований вказаний будинок, припиненою, оскільки зазначені об`єкти неерухомості належать їй на праві власності відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04.05.2012, яке набрало законної сили. На підставі вказаного рішення вона зареєструвала за собою право власності на них.

Крім того, просила звільнити з-під іпотеки та з-під обтяження вказане нерухоме майно, виключити запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 лютого 2018 у справі №464/1272/17-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненою іпотеку згідно з договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0937 га, кадастровий номер :01:006:0053, на якій розташований вказаний будинок, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстрованим у реєстрі 27.06.2008 за №3837. Звільнено з-під іпотеки та з-під обтяження нерухоме майн - житловий будинок, загальною площею 496,5 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101): записи про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 18500872 та номер 18500547 зареєстровані 27.06.2008 року. Звільнено з-під іпотеки та з-під обтяження нерухоме майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0053, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101): записи про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер 18499068 та номер 18498943 зареєстровані 27.06.2008 року.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Суд першої інстанції, пославшись на ухвалу господарського суду Львівської області від 26.03.2016 року, вважав погашеними вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Підприємство Мальви ЛТД» та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про припинення іпотеки.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 , суд виходив з їх необгрунтованості.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 у справі №464/1272/17-ц рішення Сихівського районного суду м.Львова від 20 лютого 2018 залишено без змін.

У подальшому, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 у справі №464/1272/17-ц касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2018 року в частині позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити певні дії, скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Поряд з цим, 14.08.2017 року державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем прийнято рішення, індексний номер: 36599844, щодо скасування іпотеки та обтяження щодо будинку загальною площею 496,5 кв.м., житловою площею 218,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 14.08.2017 року державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем прийнято рішення щодо скасування іпотеки та обтяження, індексний номер: 36600237 від 14.08.2017 року, щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0053.

За інформацією щодо вказаного нерухомого майна, (Інформаційна довідкав від 31.05.2018 з Державного реєстру речових прав…) підставою для прийняття рішення про скасування записів щодо іпотеки та обтяження зазначено рішення Сихівського районного суду міста Львова від 17.06.2016 року у справі № 464/4703/14-ц :

-рішення, прийняті державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем: щодо скасування іпотеки та обтяження на житловий будинок, індексний номер: 36599844 від 14.08.2017 року (номер запису про іпотеку 18500872 та номер запису про обтяження 18500547);

-щодо скасування іпотеки та обтяження на земельну ділянку, індексний номер: 36600237 від 14.08.2017 року (номер запису про іпотеку 18499068 та номер запису про обтяження 18498943).

16.08.2017 року новим власником будинку та земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 , стало ТзОВ «На Мишуги» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36687402 від 18 серпня 2017 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:36690600 від 18 серпня 2017 року, прийнято приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Цибко Т.Б.).Із інформації державного реєстру речових прав також вбачається, що право власності ТзОВ «На Мишуги» виникло на підставі рішення серія та номер: 2/2017 виданий 16.08.2017 року ТзОВ «На Мишуги» та акту прийому-передачі б/н від 16.08.2017 року ОСОБА_2 , ТзОВ «На Мишуги».

У березні 2018 року (за інформацією із реєстру, отриманою 31.05.2018), новим власником будинку та земельної ділянки (предмету іпотеки) за адресою: АДРЕСА_4 , стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Цегляна Вежа», , країна реєстрації Україна (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40399066 від 30.03.2018 та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40398423 від 30.03.2018 прийнято державним реєстратором Львівської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Львівської області Бойко Христиною Романівною). За інформацією державного реєстру речових прав, право власності ТзОВ «Цегляна Вежа» виникло на підставі протоколу установчих зборів учасників ТзОВ «Цегляна Вежа» № 14/03 від 14.03.2018 року, акту прийому-передачі б/н від 28.03.2018 року між ТзОВ «На Мишуги» та ТзОВ «Цегляна Вежа».

04.06.2018 року АТ «Універсал Банк» звернувся до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою про скасування незаконних рішень державних реєстраторів на рахунок скасування іпотеки та реєстрації права власності за юридичними особами: ТзОВ «НА МИШУГИ», та в подальшому за ТзОВ «Цегляна Вежа». У задоволенні скарги банку було відмовлено.

Банком також було подано заяви про вчинення злочину громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно предмету іпотеки та ймовірних шахрайських дій щодо неповернення кредиту, про вчинення незаконних дій державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем.

Так, в ході розгляду звернення банку стосовно дій державного реєстратора Тузяка П.Т. слідчим слідчого відділення Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області у відповідності до вимог ст.214 КПК України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001903 від 06.11.2018 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Також, за результатами оскарження банком дій поліції у судовому порядку, 04.09.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова Чорної В.З. слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002755 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1. ст.190 КК України.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №235830077 від 07.12.2020 ТзОВ «Цегляна Вежа» належить на праві приватної власності (номер запису про право власності:28476995) житловий будинок загальною площею 256,3 кв.м., житловою 76,5 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна :101). Підставою виникнення права власності зазначено: заява-згода, серія та номер:745, виданий 19.10.2018, видавник: Береська Л.Г., приватний нотаріус; висновок, серія та номер:489, виданий 11.10.2018, видавник: ДП «Західний Експертно-технічний центр». На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43607881 від 22.10.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за ТзОВ «Цегляна Вежа» права власності на вказаний житловий будинок.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №235830077 від 07.12.2020 ТзОВ «Цегляна Вежа» належить на праві приватної власності (номер запису про право власності: 28476517) житловий будинок загальною площею 240,2 кв.м., житловою 99,2 кв.м., матеріали стін (цегла) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Підставою виникнення права власності зазначено: довідка, серія та номер:1/12263, виданий 01.10.2018, видавник: ОКП ЛОР БТІ та ЕО; висновок, серія та номер:489, виданий 11.10.2018, видавник: ДП «Західний Експертно-технічний центр»; заява-згода, серія та номер:745, виданий 19.10.2018, видавник: Береська Л.Г., приватний нотаріус. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43607366 від 22.10.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за ТзОВ «Цегляна Вежа» права власності на вказаний житловий будинок.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №235830077 від 07.12.2020 ТзОВ «Цегляна Вежа» належить на праві приватної власності (номер запису про право власності:25505830) земельна ділянка кадастровий номер :01:006:0053 загальною площею 0,0937 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Підставою виникнення права власності зазначено: протокол установчих зборів учасників ТзОВ «Цегляна Вежа», серія та номер:№14/03, виданий 14.03.2018, видавник:ТзОВ « «Цегляна Вежа»; Акт прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданий 28.03.2018, видавник: ТзОВ «На Мишуги»/ТзОВ «Цегляна Вежа». На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40398423 від 30.03.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за ТзОВ «Цегляна Вежа» права власності на зазначену земельну ділянку.1.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано іпотеку на житловий будинок загальною площею 256,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Мишуги,58 (номер запису про іпотеку:33969127; підставою державної реєстрації вказано : договір безпроцентної позики, серія та номер:б/н, виданий 01.11.2019, видавник: ТзОВ «Львівспецмонтаж»/ТзОВ «Цегляна Вежа»; договір іпотеки серія та номер:1138, виданий 01.11.2019, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Береська Л.Г); 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано заборону відчуження житлового будинку загальною площею 256,3 кв.м., що знаходиться за адресою:м.Львів, вул.Мишуги,58 (обтяження №33968743; підставою державної реєстрації вказано договір іпотеки, серія та номер:1138 від 01.11.2019); 01.11.2019 приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано іпотеку на житловий будинок загальною площею 240,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Мишуги,58а (номер запису про іпотеку:33969539; підставою державної реєстрації вказано: договір безпроцентної позики, серія та номер: б/н, виданий 01.11.2019, видавник: ТОВ «Львівспецмонтаж/ТзОВ «Цегляна Вежа», договір іпотеки, серія та номер 1138, виданий 01.11.2019,приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Береська Л.Г.); 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано заборону відчуження житлового будинку загальною площею 240,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Мишуги,58а (обтяження №33969351); підставою державної реєстрації вказано:договір іпотеки, серія та номер: 1138 від 01.11.2019; 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано іпотеку на земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0053 загальною площею 0,0937 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку:33969883; підставою державної реєстрації вказано: договір безпроцентної позики, серія та номер : б/н, виданий 01.11.2019, видавник: ТОІ «Львівспецмонтаж»/ТзОВ «Цегляна Вежа», договір іпотеки, серія та номер:1138, виданий 01.11.2019, приватний нотаріус Львівського міського нотавріального округу Береська Л.Г.); 01.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. зареєстровано заборону відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0053, загальною площею 0,0937 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: м.Львів, вул.Мишуги, 58 (обтяження №33969752; підставою державної реєстрації вказано : договір іпотеки, серія та номер:1138 від 01.11.2019.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки нерухомого майна від 27.06.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстрованого у реєстрі за №3837, та договору іпотеки від 01.11.2019 між ТзОВ «Цегляна Вежа» та ТзОВ «Львівспецмонтаж», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138) іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку» ( у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки нерухомого майна від 27.06.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстрованого у реєстрі за №3837, та договору іпотеки від 01.11.21019 між ТзОВ «Цегляна Вежа» та ТзОВ «Львівспецмонтаж», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138) пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації (частина 6).

У статті 9 Закону України «Про іпотеку» визначено обсяг прав іпотекодавця щодо володіння, користування і розпорядження предметом іпотеки.

За змістом ст.ст.575,577 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Аналогічне положення містить частина 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки нерухомого майна від 27.06.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстрованого у реєстрі за №3837.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - державна реєстрація) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; інші обтяження відповідно до закону.

За змістом частини 1 статті 4 зазначеного Закону (у відповідній редакції, чинній на час укладення договору іпотеки нерухомого майна від 27.06.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. та зареєстрованого у реєстрі за №3837) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема обмеження речових прав.

Зареєстровані речові права та їх обтяження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна (частина 7 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( у відповідній редакції).

Як слідує з матеріалів справи, 14.08.2017 державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т. прийнято рішення: за індексним номером 36599844, щодо скасування іпотеки та обтяження щодо житлового будинку, загальною площею 496,5 кв.м., житловою площею 218,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за індексним номером 36600237 щодо скасування іпотеки та обтяження земельної ділянки , що розташована за адресою: м.Львів, вул.Мишуги,58; площею 0,0937га, кадастровий номер :01:006:0053 з призначенням для обслуговування житлового будинку, тобто вилучено обтяження спірного об`єкта нерухомого майна, зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна від 27.06.2008, і виключено відповідний запис з Державного реєстру іпотек.

Також, на момент набуття відповідачем, ТзОВ «Цегляна Вежа», права власності на спірне майно у 2018 році та на момент укладення між ТзОВ «Цегляна Вежа» та ТзОВ «Львівспецмонтаж» договору іпотеки від 01.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, позивачем, АТ «Універсал Банк», не вчинено дій для відновлення запису про обтяження речового права за договором іпотеки від 27.06.2008, поновлення державної реєстрації обтяження речового права за договором іпотеки б/н від 27.06.2008 не відбулося.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/73/17 наведено висновок про те, що внесення нотаріусом до реєстру запису про припинення іпотеки є офіційним підтвердженням існування юридичного факту припинення іпотеки відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства. Існування спірного запису в реєстрі про припинення іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права доводити обставини дійсності такої іпотеки в суді.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 сформульовано висновок, відповідно до якого добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому, за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Велика палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики у постанові від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 конкретизувала висновки , викладені у ряді постанов Великої палати Верховного Суду, Верховного Суду України та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо деяких питань при вирішенні спорів про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У постанові від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 Велика палата Верховного Суду зазначила, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне. Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна. Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові парава інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також у цій справі сформульовано висновки за змістом яких, зокрема, виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; при вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Починаючи зі серпня 2014 року, у державному реєстрі прав відсутні відомості про право позивача чи інших осіб на спірне нерухоме майно або їх обтяжень, не встановлено недобросовісності ТзОВ «На Мишуги» як набувача спірного нерухомого майна, так і ТзОВ «Цегляна Вежа», як нового власника цього майна.

Застосовуючи при вирішенні цієї справи до спірних правовідносин положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід дійти обгрунтованого висновку, що ТзОВ «Цегляна Вежа» у 2018 році набуло право власності на спірне майно на відповідних підставах, що не було спростовано у встановленому законом порядку, і в подальшому правомірно передало це майно в іпотеку за договором іпотеки від 01.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, що у сукупності з іншими фактичними обставинами не дає підстав для задоволення позову АТ «Універсал Банк» у цій справі.

Таким чином, матеріалами даної справи стверджується, що поновлення державної реєстрації обтяження речового права за договором іпотеки нерухомого майна б/н від 27.06.2008 не відбулося.

Матеріалами справи не підтверджується, що АТ «Універсал Банк» вчинено в дії для відновлення запису про обтяження речового права за договором іпотеки нерухомого майна б/н від 27.06.2008 або визнання права іпотекодержателя на це майно.

У справі №922/1995/17 за позовом АТ «Укрсиббанк» до АТ «Мегабанк», треті особи: ОСОБА_6 , ПП «Оскар-Д», про звернення стягнення на предмет іпотеки Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у справі від 16.10.2020 зазначила, що висновок Верховного Суду , викладений у постанові від 07.05.2019 у справі №926/3371/17 стосовно дійсності договору іпотеки у разі нездійснення державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою (або вилучення такого запису) відповідає положенням законодавства, водночас не свідчить про наявність в особи статусу іпотекодержателя у разі відсутності запису про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою, а вимога такої особи не має пріоритету відносно зареєстрованих прав, тому відсутні підстави для відступу від правового висновку, викладеного Верховним Судом у зазначеній постанові.

Аналогічного за змістом правового висновку додержується Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №924/675/20.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №235830077 від 07.12.2020, АТ «Універсал Банк» не є іпотекодержателем спірного майна. Натомість, відповідно до цієї довідки та інформації, що міститься у державних реєстрах, іпотекодержателем майна є саме ТзОВ «Львівспецмонтаж».

Отже, немає правових підстав стверджувати про пріоритет іпотеки банку.

Враховуючи викладені обставини та позиції Верховного Суду, слід дійти до висновку, що АТ «Універсал Банк» хоч і був іпотекодержателем за договором іпотеки, однак з огляду на відсутність запису про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою вимога АТ «Універсал Банк» не має пріоритету відносно зареєстрованих прав ТзОВ «Львівспецмонтаж» на підставі договору іпотеки від 01.11.2019 між ТзОВ «Цегляна Вежа» та ТзОВ «Львівспецмонтаж», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138.

Наявні у справі матеріали не містять доказів скасування чи визнання недійсними договору іпотеки від 01.11.2019 між ТзОВ «Цегляна Вежа» та ТзОВ «Львівспецмонтаж», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Береською Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, як і реєстрації права власності за ТзОВ «Цегляна Вежа» нерухомого майна, а саме житлових будинків та земельної ділянки.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації певного блага у внутрішньому праві країни. Згідно з Конвенцією інші права та інтереси є активними, тому можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном».

Втручання у право мирного володіння майном навіть, якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання.

Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для їх досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа -добросовісний набувач, внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обгрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Рисовський проти України» від 20.10.2011, пункт 68; «Кривенький проти України» від 16.02.2017, пункт 45).

Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном не буде дотриманий. І навпаки встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Поряд з цим суд вбачає необхідним зробити висновки стосовно доводів, що вимоги банку є погашеними у процедурі банкрутства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов`язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотекою. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають внаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулось за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатись на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Змістом частин першої, другої статті 509 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі , коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Отже, саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягнуть за собою припинення зобов`язання, адже до цього іпотекодержателем було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов`язання по погашенню боргу.

До такого правового висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 10 лютого 2016 року у справі №6-216цс14.

Тобто, вирішальне значення при вирішенні питання про припинення іпотеки у зв`язку із ліквідацією юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням має та обставина, чи захистив кредитор своє право на отримання коштів за договором кредиту шляхом звернення до суду із позовною заявою до іпотекодавця до того, як боржника юридичну особу визнано ліквідованим і внесено запис про його припинення до Єдиного державного реєстру.

Згідно з наявним у справі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Підприємство Мальви ЛТД» (), засновниками якого були Олійник С.Я. та ОСОБА_2 , здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи, номер запису 7002653, дата запису 27 листопада 2015 року.

АТ «Універсал Банк» реалізував своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись до суду з позовом до відповідачів 20 серпня 2013 року, в період дії іпотечного договору, коли зобов`язання, забезпечене іпотекою, належним чином не виконувалося, та до винесення господарським судом ухвали про ліквідацію боржника і виключення останнього з Єдиного реєстру у листопаді 2015 року.

За наведеного, у постанові від 19.02.2020 у справі №464/1272/17-ц Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що « суди, вирішуючи спір, не врахували визначений законодавством виняток із загального правила припинення договору іпотеки та дійшли помилкових висновків щодо припинення іпотеки в зв`язку з ліквідацією юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням. До визнання боржника ТОВ «Підприємство «Мальви ЛТД» ліквідованим і внесення запису про його припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кредитор звернувся до суду з позовною заявою до іпотекодавця.

Помилковим є і твердження про визнання зобов`язань погашеними з посиланням на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26 березня 2016 року, оскільки господарський суд визнав погашеними вимоги, заявлені у банкрутній справі.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 Верховний Суд теж вказав на те, що укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець бере на себе всі ризики , пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру. Сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання кредитного договору боржника. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між такою особою та кредитором.

Такий правовий висновок висловлений у постановах Верховного суду України від 10 лютого 2016 року в справі №6-84цс15, від 10 лютого 2016 року у справі №6-216цс14 і у постанові від 14 листопада 2018 у справі №464/4703/14-ц і Верховний Суд вказав, що підстав відступити від цих висновків щодо застосування норм права не вбачає.

У постанові від 14 листопада 2018 у справі №464/4703/14-ц Верховний Суд також встановив, що ПАТ «Універсал Банк» реалізував своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись до суду з позовом до відповідачів у серпні 2013 року, в період дії іпотечного договору, коли зобов`язання, забезпечене іпотекою, належним чином не виконувалося, та до винесення господарським судом ухвали про ліквідацію боржника у листопаді 2015 року і виключення останнього з Єдиного державного реєстру у листопаді 2015 року. Відтак, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову через припинення юридичної особи боржника Верховний Суд визнав помилковими, та такими, що не відповідають встановленим обставинам справи з урахуванням наданих сторонами доказів, оскільки саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не тягнуть за собою припинення зобов`язання, адже до цього іпотекодержателем було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання з погашення боргу.

Згідно зі статтею 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно частини 2 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на час проведення дій щодо нерухомого майна Третьої особи-2 у ліквідаційній процедурі) майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Отже, згідно приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" процедура ліквідації банкрута передбачає задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна. При цьому, відповідно до приписів статті 23 Закону, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обтяження щодо розпорядження майном такого боржника.

Частина 3 статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надає право кредиторам заявити кредиторські вимоги до боржника, які після визнання вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів, задовольняються відповідно до приписів зазначеного Закону.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, як, зокрема, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів у порядку, передбаченому цим Законом, а частиною 1 статті 31 Закону визначено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею, зокрема, у першу чергу задовольняються, в т.ч., вимоги, забезпечені заставою.

Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

У разі примусової реалізації (продажу) предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац 5 статті 28 Закону України "Про заставу", абзац 3 частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку").

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застава та майнова порука припиняються у повному обсязі, оскільки їх мета досягнута.

За рахунок майна банкрута, що є предметом застави, здійснюється погашення вимог кредиторів, які забезпечені заставою, у порядку задоволення вимог кредиторів громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, з коштів, внесених на депозит нотаріальної контори або приватного нотаріуса (статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, чинній на час провадження у справі про банкрутство).

Слід зауважити, що заставний кредитор, звертаючись з відповідною заявою про визнання його вимог кредиторськими та включення такого кредитора до реєстру кредиторів, а також подальша реалізація заставного майна свідчить про те, що кредитор в межах справи про банкрутство реалізував своє право саме як заставний кредитор і реалізація предмета застави є дією, яка направлена на задоволення вимог цього кредитора. Тобто, кредитор, в такому випадку, реалізує своє право на задоволення кредиторських вимог за рахунок заставного майна шляхом заявлення кредиторських вимог та, як наслідок, реалізації цього заставного майна. Внаслідок реалізації предмета застави та задоволення вимог кредитора право застави (іпотеки) у заставодержателя (кредитора) припиняється.

При цьому постанова суду про визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури не є судовим рішенням про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Така постанова не визначає порядку та особливостей продажу майна боржника у ліквідаційній процедурі. Вони визначаються положеннями Закону № 2343-ХІІ.

Отже, Законом № 2343-ХІІ передбачена реалізація предмета іпотеки незалежно від наявності чи відсутності судового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому в межах ліквідаційної процедури застосовуються правила, передбачені зазначеним законом, а не Законом № 898-IV.

За загальним правилом продаж предмета застави (іпотеки) припиняє заставу (іпотеку) відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 593 ЦК України. Законом № 2343-ХІІ не передбачено інших наслідків щодо продажу предмета застави (іпотеки) у ліквідаційній процедурі у провадженні у справі про банкрутство. Відтак у випадку продажу предметів застави (іпотеки) відповідно до законодавства про банкрутство застосовуються загальні наслідки припинення застави (іпотеки) згідно з пунктом 3 частини першої статті 593 ЦК України. Доказів продажу предметів застави (іпотеки) відповідно до законодавства про банкрутство матеріали справи не містять.

Стосовно обраного позивачем у даній справі способу захисту.

У справі, яка розглядається, позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді звернення стягнення на іпотечне майно. При цьому, позивач визнає, що станом на момент звернення з позовом до суду право власності на іпортечне майна, іпотека на це майно зареєстрована за іншими особами ( відповідачем, третьою особою 4 у справі). При цьому, позивач звертаючись з позовом про звернення стягнення на іпотечне майно в такий спосіб бажає захистити своє право іпотекодержателя за договором іпотеки б/н від 27.06.2008 року.

Отже, між учасниками цієї справи фактично існує спір щодо відсутності або наявності права іпотеки .

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Згідно з абзацом третім статті 1 Закону № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті 3 Закону № 898-IV).

Отже, за вказаних умов забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Позивач стверджує, що в разі скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису у Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі скасованого рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Проте з такими аргументами погодитися не можна.

Виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У такому випадку скасування судового рішення, яке стало підставою для внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки не відновлює дію останньої, оскільки іпотека є чинною незалежно від наявності таких відомостей у Державному реєстрі іпотек.

У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду, у разі задоволення такого позову, до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

Окрім того, про що вже зазначено вище, при вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.

У постанові від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у справі за належною вимогою (зокрема про визнання права іпотекодержателя) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.

Велика Палата Верховного Суду також вважає, що саме у справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 Рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2015).

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, незважаючи на обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися лише позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

На переконання суду має місце також обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав. За результатами розгляду справи суд приходить до висновку про відмову позивачу в позові , у зв`язку з його необгрунтованістю.

Під час розгляду справи відповідач подавав до суду заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.

Поняття позовної давності міститься встатті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно дост. 257 ЦК України,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК Українивизначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частинами 4 та 5ст.267 ЦК Українипередбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо ж суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як роз`яснено в п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", за змістом ч.1ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи вищенаведене та те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, у суду відсутні підстави застосовувати позовну давність, а тому заява про застосування спливу позовної давності не підлягає задоволенню.

Скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.9 ст.145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У зв`язку з ухвалення рішення про повну відмову в задоволенні позову, заходи забезпечення позову у справі №914/713/21, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2021, підлягають скасуванню.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача у розмірі 616700,00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 145, 236-240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 204652,50 грн, покласти на позивача.

3. Скасувати заходи забезпечення позову у справі №914/713/21, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2021.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення підписано 21.07.2022.

Головуючий суддя Кітаєва С.Б.

Суддя Іванчук С.В.

Суддя Синчук М.М.