ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3620/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна,

розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 (суддя Ю.М. Невінгловська, м.Одеса, повний текст складено 20.06.2022)

у справі № 916/3620/19

за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідачів:

1)Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця";

2)Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)

про визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" та державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С., в якому у редакції заяви №15/3/2-179вих-20 від 19.10.2020 (вх.27894/20 від 19.10.2020) просив:

1)визнати незаконними та скасувати:

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49464718 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З" загальною площею 2027,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 152;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 48603438 від 10.09.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі спального корпусу "Г" загальною площею 22367,8 кв.м, спального корпусу "Д" загальною площею 22409,7 кв.м, спального корпусу "З" загальною площею 22697,7 кв.м, поліклініки "Ц" загальною площею 10388,6 кв.м, палацу культури "Щ" загальною площею 10116,4 кв.м, реєстратури "К" загальною площею 895 кв.м, кафе "Л" загальною площею 83,5 кв.м, КНС "М" загальною площею 259,6 кв.м, КПП "Н" загальною площею 5,5 кв.м, кафе "А" загальною площею 184,7 кв.м, кафе "Б" загальною площею 330,9 кв.м, кафе "В", загальною площею 864,8 кв.м, будинку відпочинку "Е" загальною площею 224 кв.м, господарського корпусу "Є" загальною площею 395,6 кв.м, котельної "П" загальною площею 514,3 кв.м, бювету "У" загальною площею 60,9 кв.м, туалету "Ф" загальною площею 27,6 кв.м, грязелікарні "Р" загальною площею 8760,4 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49463537 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловин №10 загальною площею 6,5 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-А;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49464245 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №15 загальною площею 10,8 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-Б;

-рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. з індексним номером: 49462677 від 31.10.2019, на підставі якого зареєстровано право приватної власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №16 загальною площею 11,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-В;

2)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію наступних прав:

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З" загальною площею 2027,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 152;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нерухоме майно об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник", зокрема, нежитлові будівлі спального корпусу "Г" загальною площею 22367,8 кв.м, спального корпусу "Д" загальною площею 22409,7 кв.м, спального корпусу "З" загальною площею 22697,7 кв.м, поліклініки "Ц" загальною площею 10388,6 кв.м, палацу культури "Щ" загальною площею 10116,4 кв.м, реєстратури "К" загальною площею 895 кв.м, кафе "Л" загальною площею 83,5 кв.м, КНС "М" загальною площею 259,6 кв.м, КПП "Н" загальною площею 5,5 кв.м, кафе "А" загальною площею 184,7 кв.м, кафе "Б" загальною площею 330,9 кв.м, кафе "В", загальною площею 864,8 кв.м, будинку відпочинку "Е" загальною площею 224 кв.м, господарського корпусу "Є" загальною площею 395,6 кв.м, котельної "П" загальною площею 514,3 кв.м, бювету "У" загальною площею 60,9 кв.м, туалету "Ф" загальною площею 27,6 кв.м, грязелікарні "Р" загальною площею 8760,4 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловин №10 загальною площею 6,5 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-А;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №15 загальною площею 10,8 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-Б;

-права власності Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на нежитлову будівлю свердловини №16 загальною площею 11,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170-В;

3)визнати за державою в особі Фонду державного майна України право власності на індивідуально визначене майно у вигляді:

-нежитлових будівель "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З" загальною площею 2027,2кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 152;

-об`єднання санаторно-курортних закладів на курорті "Куяльник" у складі: спального корпусу "Г" загальною площею 22367,8 кв.м, спального корпусу "Д" загальною площею 22409,7 кв.м, спального корпусу "З" загальною площею 22697,7 кв.м, поліклініки "Ц" загальною площею 10388,6 кв.м, палацу культури "Щ" загальною площею 10116,4 кв.м, реєстратури "К" загальною площею 895 кв.м, кафе "Л" загальною площею 83,5 кв.м, КНС "М" загальною площею 259,6 кв.м, КПП "Н" загальною площею 5,5 кв.м, кафе "А" загальною площею 184,7 кв.м, кафе "Б" загальною площею 330,9 кв.м, кафе "В" загальною площею 864,8 кв.м, будинку відпочинку "Е" загальною площею 224 кв.м, господарського корпусу "Є" загальною площею 395,6 кв.м, котельної "П" загальною площею 514,3 кв.м, бювету "У" загальною площею 60,9 кв.м, туалету "Ф" загальною площею 27,6 кв.м, грязелікарні "Р" загальною площею 8760,4 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, буд. 170;

-нежитлової будівлі (свердловина №10) загальною площею 6,5 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Лиманна, будинок 170-А;

-нежитлової будівлі (свердловина №15) загальною площею 10,8 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Лиманна, будинок 170-Б;

-нежитлової будівлі (свердловина №16) загальною площею 11,9 кв.м за адресою: м.Одеса, вул. Лиманна, будинок 170-В.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 10.12.2019 відкрито провадження у справі №916/3620/19 та в подальшому ухвалою суду від 30.09.2020 замінено первісних відповідачів у даній справі, а саме: Комунальне підприємство "Агенція реєстраційних послуг" та державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозову О.С. належним відповідачем Південним міжрегіональним управлінням юстиції (м. Одеса).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, 11.07.2022 заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся за допомогою засобів поштового зв`язку безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, яка надійшла до суду 12.07.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі № 916/3620/19 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3620/19 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

21.07.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи № 916/3620/19.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 вище означеного Закону за подання до господарського суду позову майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Позивач звернувся з даним позовом у 2019 році.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Звертаючись з даним позовом прокурор визначив ціну позову в сумі 993280181,80грн.

Прокурором заявлено 10 вимог немайнового характеру, судовий збір за подання яких підлягає сплаті у розмірі 19210,00 грн.

Вартість оспорюваного майна, на яке прокурор просить визнати право власності, останнім визначено у розмірі 993260972,00 грн. (993280 181,80 грн. - 19210,00 грн.).

Оскільки судовий збір за подання позовних вимог про визнання права власності на майно сплачується як зі спору майнового характеру, тоді як 1,5 відсотка ціни позову про визнання права власності у цій справі становить більше 350 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого у 2019 році, прокурором при зверненні із позовними вимогами про визнання права власності на майно сплачено 672350,00 грн. (350 х 1921,00 грн.) судового збору, тобто за ставкою 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, прокурором сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 691560,00 грн. (672350,00 грн. + 19210,00 грн.).

Колегією суддів встановлено, що в апеляційній скарзі апелянт просив рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі № 916/3620/19 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги прокуратури задовольнити у повному обсязі.

За подання апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

З урахуванням викладеного вище, за подання апеляційної скарги на рішення суду, яким відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі, скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 1037340,00 грн. (691560,00 грн. х 150 %).

В силу вимог частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги у цій справі.

Таким чином, скаржник судовий збір за подання апеляційної скарги не сплатив, натомість одночасно із поданням апеляційної скарги заявив клопотання (вх.№1100/22 від 12.07.2022), в якому просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі №916/620/19 до ухвалення судом першої інстанції рішення у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор послався на те, що Одеська обласна прокуратура здійснює свою фінансово-господарську діяльність відповідно до вимог бюджетного законодавства і основним документом є затверджений Офісом Генерального прокурора кошторис доходів та видатків на відповідний бюджетний рік. Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №401 "Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету", серед іншого, скорочено видатки загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік на фінансування Офісу Генерального прокурора у сумі понад 1,4 млрд. грн.

При цьому прокурор зазначив, що оскільки органи прокуратури фінансуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету, надходження яких на рахунок Одеської обласної прокуратури є нестабільним, питання розумної економії та ефективності використання грошових коштів на сплату судового збору саме в період воєнного стану набуває особливої актуальності, адже скорочення фінансування органів прокуратури України не може стати перепоною у необхідності виконання конституційного обов`язку з представництва інтересів держави в суді.

Також прокурор повідомив, що станом на 30.06.2022 залишок коштів на рахунку обласної прокуратури, відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" складає 226682,85 грн. (копія виписки додається). При цьому в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" вже зареєстровані бюджетні фінансові зобов`язання на суму 223739,37 грн. (реєстр платіжних доручень додається). Таким чином, як зазначив прокурор, залишок вільних коштів по КЕВ 2800 "Інші поточні видатки" складає 2943,48 грн.

За викладених обставин прокурор вказав про те, що на стадії подання апеляційної скарги у справі №916/3620/19 в обласної прокуратури відсутня можливість здійснити оплату судового збору в розмірі 1037340,00 грн.

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги (вх.№1100/22 від 12.07.2022), колегія суддів зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №912/3514/20.

Що ж до самих умов, визначених в статті 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, з системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Таким чином, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус. Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним, і у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні до вказаного переліку зміни внесено не було.

Отже, виходячи з того, що скаржник не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, апеляційний господарський суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги (вх.№1100/22 від 12.07.2022), у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

За змістом частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скаржником не виконані вимоги статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Встановивши недоліки апеляційної скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури (відсутність належних доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржнику можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1037340,00 грн.

.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі №916/3620/19.

2. Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 08.06.2022 у справі №916/3620/19 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити скаржнику, що якщо не буде усунуто недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

5. Повідомити скаржника про можливість подати заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, та докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у визначеному судом апеляційної інстанції розмірі, використовуючи засоби електронного зв`язку (підсистеми "Електронний суд", офіційної електронної пошти суду).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін