УХВАЛА

18 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 911/2606/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Бакуліна С.В., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 ,

на постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Шапран В.В., судді - Буравльов С.І., Доманська М.Л.)

від 22.02.2022,

за позовом ОСОБА_1

до 1. Садівничого товариства "Рябина"

2. Державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Петрунька Олександра Володимировича,

про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 05.06.2021, визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2021 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику без розгляду на підставі частини 6 статті 180 Господарського процессуального кодексу України. Ухвала мотивована тим, що оскільки ОСОБА_2 подано позовну заяву з порушенням процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України, без порушення питання про поновлення строку, то така заява підлягає поверненню заявникові.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 ухвалу Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у справі №911/2606/21 скасовано, а справу №911/2606/21 передано до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №911/2606/21 скасувати, а ухвалу Господарського суду Київської області від 20.12.2021 залишити в силі.

Касаційний господарський суд, розглянувши подану касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Садівничого товариства "Рябина" та державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Петрунька О.В. про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Рябина", оформленого протоколом від 05.06.2021, та визнання протиправними і скасування рішення державного реєстратора Петрунька О.В. №007001601 від 11.08.2021 щодо проведення державної реєстрації зміни керівника. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення загальних зборів прийнято з порушенням процедури, встановленої статутом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2021 відкрито провадження у справі №911/2606/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2021. Підготовчі засідання у справі неодноразово відкладалися.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2606/21 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі до 21.12.2021.

14.12.2021 до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 з вимогами до Садівничого товариства "Рябина" та державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Петрунька О.В. про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Рябина", оформленого протоколом від 05.06.2021.

Право подати до однієї або декількох сторін позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення позовів третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, встановлених процесуальним законодавством.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Тлумачення змісту частини першої статті 49 ГПК України свідчить, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці та з`ясуванню під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 910/12463/18, від 27.09.2019 у справі № 904/323/19, від 05.12.2019 у справі №911/3132/17, від 11.11.2020 у справі № 912/2751/16).

Відповідно до частини п`ятої статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Таким чином, Верховний Суд зазначає, що за приписами статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або кількох сторін. При цьому позови таких осіб мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини 4 статті 180 ГПК України та відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Отже, право на подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може бути реалізовано нею виключно у строк, до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №910/6681/20, від 30.11.2021 у справі № 905/1610/20.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

До того ж ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі №911/2606/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає, що строк на подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 , поданого 14.12.2021, не пропущено, оскільки вказаний позов подано до закінчення підготовчого провадження.

Враховуючи, що визначальним моментом для подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є саме подання такого позову у строк передбачений статтею 49 ГПК України, зокрема, до закінчення підготовчого провадження, доводи касаційної скарги щодо подання позову третьою особою з пропуском строку, встановленим статтею 180 ГПК України на його подання, є безпідставними. Вимога частини 1 статті 180 ГПК України розповсюджується лише на пред`явлення зустрічного позову.

Висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_2 на підставі частини шостої статті 180 ГПК України є помилковими, з огляду на те, що заявником не пропущенно строк подання позову третьою особою відповідно до норм статті 49 ГПК України.

А отже, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм процесуального законодавства постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 скасував ухвалу Господарського суду Київської області від 20.12.2021 у справі №911/2606/21 та передав справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що позовна заява ОСОБА_2 спрямована на єдиний предмет спору, оскільки його позовні вимоги є аналогічними до позовних вимог ОСОБА_1 - визнання недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Рябина", оформленого протоколом від 05.06.2021.

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №911/2606/21, у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №911/2606/21.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №911/2606/21 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді С. Бакуліна

Н. Губенко