УХВАЛА

про відмову у виправленні помилки в наказі

м. Київ

21.07.2022Справа № 910/7385/21

За позовом ОСОБА_1

до Антимонопольного комітету України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Щодо розгляду заяви № 300-20.3/02-2535 від 28.06.2022 року «Про виправлення помилки в наказі» Антимонопольного комітету України

Суддя Котков О.В.

Представники учасників сторін:

від позивача не з`явилися;

від відповідача (заявника) ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 року у справі № 910/7385/21 позов задоволено повністю; визнано протиправним і скасовано рішення Антимонопольного комітету України, викладене у листі від 11.03.2021 №128-29/01-3715 про залишення без розгляду заяв ОСОБА_1 від 17.02.2021 №1/ДОК-АМКУ/ДТЕК та № 2/ДОК-АМКУ/ДТЕК про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової генерації. Зобов`язано Антимонопольний комітет України відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 № 5, розглянути заяви від 17.02.2021 № 1/ДОК-АМКУ/ДТЕК (вх. № 14-01/45-АМ від 22.02.2021) та № 2 ДОК-АМКУ/ДТЕК (вх. № 14-01/37-АМ від 17.02.2021) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем групою компаній ДТЕК на ринку теплової генерації; стягнуто з Антимонопольного комітету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 540,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 року апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 року у справі №910/7385/21 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 року у справі № 910/7385/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України 6 810,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

04.02.2022 року на виконання вищезазначеної постанови Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

05.07.2022 року через відділ діловодства суду від Антимонопольного комітету України надійшла заява № 300-20.3/02-2535 від 28.06.2022 року «Про виправлення помилки в наказі», в якій заявник просить виправити помилку у наказі Господарського суду міста Києва від 04.02.2022 № 910/7385/21, а саме зазначити дату народження ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.07.2022 року вказану заяву передано на розгляд судді Данилової М.В.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/439/22 від 05.07.2022 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022 року заяву № 300-20.3/02-2535 від 28.06.2022 року «Про виправлення помилки в наказі» Антимонопольного комітету України передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 року прийнято до свого провадження справу № 910/7385/21 для розгляду заяви № 300-20.3/02-2535 від 28.06.2022 року «Про виправлення помилки в наказі» Антимонопольного комітету України, розгляд заяви призначено на 21.07.2022 року.

Розглянувши у судовому засіданні 21.07.2022 року заяву № 300-20.3/02-2535 від 28.06.2022 року «Про виправлення помилки в наказі» Антимонопольного комітету України у справі № 910/7385/21, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно статті 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Аналогічні положення викладені у статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема судових наказів.

У відповідності до приписів частин 1 та 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно частини 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Судом досліджено та встановлено, що Північним апеляційним господарським судом 07 грудня 2021 року прийнято постанову, відповідно до якої вирішено стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 00032767, 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45) 6 810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови суду апеляційної інстанції місцевим господарським судом 04 лютого 2022 року видано наказ, який за своїм змістом відповідає резолютивній частині постанови від 07 грудня 2021 року.

Наведене повністю узгоджується з положеннями пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2.3 рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 у справі №1-7/2013, яким вказано, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (частина перша статті 116 Кодексу). Системний аналіз статей 84, 116, 117, 119, 120 Кодексу дає можливість дійти висновку, що наказ відтворює резолютивну частину прийнятого господарським судом рішення і залишається незмінним до повного виконання чи втрати ним юридичної сили у випадках, встановлених Кодексом.

Як вбачається із тексту поданої Антимонопольним комітетом України заяви про виправлення помилки в наказі, останній просить суд першої інстанції виправити допущену помилку у виданому Господарським судом міста Києва на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду наказі, та у виданому наказі зазначити дату народження ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 4 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд констатує, що оскільки відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у наказі господарського суду викладається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, то місцевий господарський суд при виготовленні виконавчого документу повинен відобразити резолютивну частину рішення саме в такому вигляді (редакції), яка викладена в такому рішенні. Викладення в наказі резолютивної частини судового рішення в іншій редакції і буде технічною помилкою. Внесення змін у текст наказу буде мати наслідком зміну судового рішення, на виконання якого був виданий такий наказ.

Враховуючи вищенаведені правові норми суд зазначає, що у разі здійснення описки (помилки) в резолютивній частині судового рішення, яка згодом відображена і в наказі господарського суду, належним та ефективним способом виправити такий дефект є звернення із заявою про виправлення описки у резолютивній частині судового рішення та, відповідно, як похідної - виправлення помилки у наказі. Внесення ж змін до наказу суду без здійснення виправлення описки (помилки) в судовому рішенні, буде фактичною зміною судового рішення, що не допускається нормами процесуального права.

Так, суд наголошує на тому, що виправити описку (помилку) в постанові Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2021 року у даній справі місцевий господарський суд з власної ініціативи за загальним правилом, не може, з огляду на приписи процесуального закону.

Враховуючи те, що процесуальним законодавством не передбачено право суду вносити зміни до виконавчого документу (наказу суду) без внесення відповідних змін до судового рішення, оскільки такі дії будуть свідчити про фактичну зміну судового рішення, то у Господарського суду міста Києва відсутні правові підстави для внесення виправлень до наказу суду від 04 лютого 2022 року у справі № 910/7385/21.

Також, з врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що при виготовленні Господарським судом міста Києва наказів суду від 04 лютого 2022 року у справі № 910/7385/21, останнім не було допущено помилки.

Отже, з огляду на вищезазначене, а також беручи до уваги те, що Північним апеляційним господарським судом до постанови від 07 грудня 2021 року у даній справі зміни, виправлення та доповнення не вносилися, подана заявником заява щодо виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2022 року, які стосуються зазначення дати народження ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви № 300-20.3/02-2535 від 28.06.2022 року «Про виправлення помилки в наказі» Антимонопольного комітету України у справі № 910/7385/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 21 липня 2022 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 21 липня 2022 року.

Суддя О.В. Котков