УХВАЛА

м. Київ

18.07.2022Справа № 910/18074/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуючий адміністратор

пенсійних фондів «Паритет»

до відповідачів 1. Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

2. Міністерства фінансів України

треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,

1. Національний банк України

2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними договорів,

Представники:

від позивача Бережной Д.С.

від відповідача-1 Тарасенков В.В.

від відповідача-2 не прибув

від третьої особи-1 Пріцак І.Є.

від третьої особи-2 не прибув

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуючий адміністратор пенсійних фондів «Паритет» звернулося до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (відповідача-1) та Міністерства фінансів України (відповідача-2) про визнання недійсними з моменту укладення:

- договору про придбання акцій № 26/2016 від 20.12.2016 та акту приймання-передавання за договором про придбання акцій від 20.12.2016, що укладені між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ «Приватбанк» Славкіної М.А., та товариством з обмеженою відповідальністю «Керуючий адміністратор пенсійних фондів «Паритет», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ Приватбанк» Шевченко А.М.;

- договору купівлі продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 та акту виконання зобов`язань до договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016, що укладені між Державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016 були власниками простих іменних акцій ПАТ КБ «Приватбанк», від імені яких діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ Приватбанк» Шевченко А.М. в інтересах і за рахунок якої діяло ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині, що стосується прав та інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Керуючий адміністратор пенсійних фондів «Паритет».

Позовні вимоги мотивовані невідповідністю оспорюваних договорів вимогам законодавства. Зокрема, за твердженням позивача, при укладенні цих договорів було порушено вимоги ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а метою укладення спірних договорів є безпідставне та незаконне позбавлення позивача права власності на його кошти, що розміщені у ПАТ КБ «Приватбанк». Невідповідність вимогам ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» полягає у порушенні врегульованої цією нормою процедури продажу акцій неплатоспроможного банку, оскільки продавцем таких акцій, як вважає позивач, може бути виключно Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а не власник акцій, і при укладенні договорів Фонд, всупереч волі позивача, діяв від його імені. Таке відчуження є конфіскацією і порушенням конституційного права приватної власності та має наслідком порушення права на мирне володіння майном (ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

В межах підготовчого провадження Міністерство фінансів України подало клопотання про закриття провадження у справі. Міністерство фінансів України вважає, що відповідно до ст. 5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13.05.2020 № 5980-ІХ (далі - Закон), єдиним способом захисту осіб, які є (були) учасниками банку, є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі. Невідповідність обраного способу, за приписами пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону, є підставою для закриття провадження у справі.

Суд відклав вирішення цього клопотання до розгляду справи по суті.

Суд своєю ухвалою від 27.05.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку з надходженням апеляційних та касаційних скарг на процесуальні рішення судові засідання у призначені дати не відбулись.

Після чергового повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва суд поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 11.07.2022.

21.02.2022, тобто до початку розгляду справи по суті, товариство з обмеженою відповідальністю «Керуючий адміністратор пенсійних фондів «Паритет» подало клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/18214/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», Міністерства фінансів України, державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Національного банку України і Кабінету Міністрів України, про визнання договорів недійсними. 11.02.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «Керуючий адміністратор пенсійних фондів «Паритет» надало ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 про прийняття справи № 910/18214/19 до розгляду. Позивач просить застосувати для зупинення правову підставу, наведену у п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України - перегляд судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Вирішуючи наявність процесуальної можливості зупинення суд виходить з такого.

За приписами ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

Врегульована процесуальним законом стадійність вирізняє стадію підготовчого провадження та стадію розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч. 2 ст. 177 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Частинами 1-3 статті 201 ГПК України встановлено, що у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. Секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання в порядку, передбаченому цим кодексом. З оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Отже, вищевказаними приписами процесуального закону чітко визначено момент початку розгляду справи по суті, а саме з моменту оголошення головуючим судового засідання з розгляду справи по суті відкритим.

Законодавець розрізняє строки «до закінчення підготовчого провадження» та «до початку судового розгляду справи по суті». Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Вчинення сторонами дій у визначені строки зумовлює можливість їх задоволення, за умови наявності підстав для такого.

Позивачем клопотання про зупинення провадження у справі подано 21.02.2022, тобто після закриття підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті. Вказане свідчить про те, що клопотання подано у строк, який передбачав можливість застосувати для зупинення правову підставу, наведену у п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Судові засідання, що відбулись 10 та 18 липня 2022, стосувались заявленого клопотання про зупинення, що, на думку суду, враховуючи існування на час подачі клопотання можливості застосувати для зупинення правову підставу, наведену у п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, при вирішення клопотання виходити з такої можливості.

Розглянувши доводи клопотання суд вважає, правовідносини, які вирішуються у справі № 910/18214/19, є подібними до правовідносин у справі № 910/18074/19.

Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 910/18214/19 для формування практики однакового застосування частин третьої, четвертої статті 5 ГПК України, пункту 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону з метою дотримання принципу юридичної визначеності і недопущення можливостей для довільного трактування зазначених норм права при розгляді такої категорії спорів у контексті оцінки належності обраного позивачами - учасниками банку способу захисту їх майнових прав.

Велика Палата Верховного Суду повинна вирішити таку правову проблему як:

- чи поширюється зміст частин третьої та четвертої статті 5 ГПК України на всі спори, які виникають за позовами учасників банку, обґрунтованими порушеннями їх прав внаслідок введення процедур виведення неплатоспроможного банку з ринку?

- чи визначені у цих нормах обмеження способу захисту стосуються лише тих спорів, в яких доведено факт протиправності (незаконності) індивідуального акту національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Мінфіну України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, внаслідок якого було порушено права учасників банку, і лише після встановлення доведеності такого факті суд може застосувати положення частин третьої, четвертої статті 5 ГПК України?

Ця правова проблема підлягає вирішенню в рамках розгляду справи № 910/18074/19, і її вирішення має наслідком для ухвалення рішення за клопотанням Міністерства фінансів України про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на це суд вважає, що відносини, які з`ясовуються у справі № 910/18214/19, є подібними до відносин, які є предметом дослідження і встановлення у цій справі, що відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України є підставою для зупинення провадження у справі.

У зв`язку з цим клопотання позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 227, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі № 910/18074/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/18214/19.

Ухвала набрала законної сили 18.07.2022.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 27.07.2022.

Суддя С. А. Ковтун