ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.07.2022 м. Дніпро Справа № 908/864/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021 по справі № 908/864/21 (суддя Черкаський В.І.), повний текс ухвали складено 21.12.2021

за заявою фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до боржника - фізичної особи ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про неплатоспроможність, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви боржника і ухвали суду першої інстанції.

31.03.2021 на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021 звіт керуючого реалізацією (вх. № 24986/08-08/21 від 02.12.2021) затверджено.

Клопотання керуючого реалізацією (вх. № 24987/08-08/21 від 02.12.2021) задоволено.

Завершено процедуру погашення боргів боржника фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Вирішено звільнити банкрута - фізичну особу ОСОБА_3 від боргів.

Закрито провадження у справі № 908/864/21.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

18.05.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021 по справі № 908/864/21.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд: апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу скасувати; направити справу № 908/864/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована: наявністю підстав для скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права під час розгляду місцевим господарським судом справи про неплатоспроможність фізичної особи; невідповідністю висновків суду матеріалам та обставинам справи; невірним застосуванням норм матеріального права; вирішення судом питань щодо прав, інтересів та обов`язків апелянта без залучення його до участі у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа № 201/6138/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Громадської організації «Добровільне товариство судноводіїв-любителів «Вимпел», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батової Тетяни Сергіївни, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Райської Тетяни Максимівни, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарити Миколаївни про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

З посиланням на приписи ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) апелянт акцентує увагу на тому, що непередання цивільної справи № 201/6138/21 до господарського суду для розгляду в межах справи про банкрутство ОСОБА_3 , призвело до порушення прав апелянта на здійснення ефективного захисту порушеного права та інтересів на отримання відшкодування заборгованості, яка виникла у ОСОБА_3 перед апелянтом на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/9262/17 від 15.05.2018 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/9262/17 від 07.03.2019.

Також апелянт звертає увагу на те, що арбітражним керуючим не прийнято до уваги, а судом не було перевірено факт зміни місця реєстрації боржника фізичної особи, що мало бути відображено у його деклараціях про майновий стан.

На думку апелянта, зміна місця реєстрації боржника мала на меті зміну підсудності справи про неплатоспроможність, приховання від реальних кредиторів факту звернення до господарського суду з заявою про неплатоспроможність та приховання фактів відчуження майна з метою ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами.

Через неналежне виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків та неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, апелянт був позбавлений права брати участь у справі про неплатоспроможність боржника у якості кредитора та оскарження правочинів боржника, укладених на шкоду кредиторам.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки останній не є кредитором у даній справі (кредиторські вимоги протягом всього розгляду справи не заявляв), а відповідно, не набув статусу учасника провадження у справі про неплатоспроможність боржника. Відтак, у ОСОБА_1 відсутні підстави для оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області у даній справі, внаслідок чого апеляційний господарський суд, має застосувати наслідки, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України та закрити апеляційне провадження по даній справі.

Доводи апелянта стосовно того, що арбітражний керуючий неналежно виконав свої обов`язки, не здійснив всієї повноти дій на виявлення та повернення активів боржника, є голослівними та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки апелянтом не надано жодного доказу та не наведено хоча б якісь фактичні дані в обґрунтування обставин недобросовісного виконання ліквідатором покладених на нього обов`язків, які б вплинули на хід проведення процедури по справі про неплатоспроможність боржника.

Твердження апелянта, що зміна місця реєстрації боржника мала на меті зміну підсудності про неплатоспроможність є виключно домислом апелянта та не заслуговує на увагу.

Посилання апелянта на той факт, що в провадженні Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває справа № 201/6138/21 за позовом ОСОБА_1 у тому числі до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочинів не може братись до уваги судом, оскільки вищезазначена справа не пов`язана зі справою про неплатоспроможність, не тягне припинення справи № 201/6138/21, оскільки по вказаній справі вимоги пред`явлені одночасно також і до інших відповідачів.

Відповідно до інформації, яка міститься в єдиному державному реєстрі судових рішень, справа № 201/6138/21 була порушена 01.12.2021, ухвала про відкриття провадження у справі надіслана судом 26.01.2022, зареєстрована 27.01.2022 та оприлюднена 28.01.2022.

Відповідно, станом на дату проведення зборів кредиторів, звернення до суду з клопотанням про припинення процедури реалізації майна і закриття провадження по справі (02.12.2021), інформації про факт звернення третьої особи до суду і про порушення провадження у справі № 201/6138/21 не було ні у боржника, ні у арбітражного керуючого, на у Господарського суду Запорізької області.

З урахуванням вище викладеного ОСОБА_3 просить апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржувану ОСОБА_1 ухвалу місцевого господарського суду по даній справі, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2021 прийнято заяву ОСОБА_3 про неплатоспроможність до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.05.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Швеця Дмитра Івановича (свідоцтво № 944 від 28.05.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

14.05.2021 господарським судом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_3 (т. 2 а. с. 18).

15.06.2021 від кредитора ОСОБА_2 на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника (т 2 а. с. 34).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.07.2021 прийнято заяву ОСОБА_2 до розгляду (т 2 а. с. 75).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.07.2021 заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника у сумі 973000,00 грн (т. 2 а. с. 80-81).

Постановою Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 клопотання керуючого реструктуризацією (вх. № 16862/08-08/21 від 16.08.2021) задоволено. Визнано фізичну особу ОСОБА_3 банкрутом. Введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_3 . Керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Швеця Д.І. Зобов`язано керуючого реалізацією у встановленому законом порядку здійснити процедуру погашення боргів боржника, надати господарському суду звіт про виконану роботу.

08.09.2021 господарським судом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів ОСОБА_3 (т. 2 а. с. 125).

02.12.2021 на адресу Господарського суду Запорізької області від керуючого реструктуризацією Швеця Д.І. надійшло клопотання про завершення процедури погашення боргів (т. 2 а. с. 140-141) та Звіт за результатами проведення процедури погашення боргів ОСОБА_3 (т 2 а. с. 147-150).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021 затверджено звіт керуючого реалізацією (вх. № 24986/08-08/21 від 02.12.2021). Задоволено клопотання керуючого реалізацією (вх. № 24987/08-08/21 від 02.12.2021). Завершено процедуру погашення боргів боржника фізичної особи ОСОБА_3 . Звільнено ОСОБА_3 від боргів та закрито провадження у справі № 908/864/21.

5. Мотиви, за яких суд апеляційної інстанції вважає необхідним закрити апеляційне провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Положеннями Книги четвертої КУзПБ визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника-фізичної особи здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За приписами ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. Нормами цієї статті передбачено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, тобто чітко визначений порядок формалізації конкурсного кредитора як у часника провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, порядок набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство є чітким, зрозумілим та однозначним, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування.

Отже, лише після вчинення всіх передбачених КУзПБ (ст. 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (ч. 6 ст. 45, ст. 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, ст. 44 ГПК України) (п. 56.16 постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника у визначений КУзПБ строк.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього суду; вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

При цьому «право на суд» та право на «доступ до суду» не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише у такий спосіб та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (Philis v Greece (Філіс), § 59; De Geouffre de la Pradelle v France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і Stanev v Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229).

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм Господарсько процесуального кодексу України (ГПК України) та Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ).

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV ГПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Частина 1 ст. 254 ГПК України визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Відповідна правова позиція є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі №916/3206/17, від 03.06.2020 у справі № 910/18031/14, від 19.05.2020 у справі №908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі №911/5186/14.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14, в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно статті 1 КУзПБ, учасники у справі про банкрутство - сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут)), арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме, кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника, визнання цих кредиторських вимог судом. Тільки після цього така особа набуває статусу кредитора та має процесуальне право на оскарження процесуальних документів. (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19).

Тобто у справах про банкрутство, провадження у яких відкрито в загальному порядку, право на оскарження судових рішень у справі про банкрутство мають учасники справи про банкрутство та інші, окрім кредиторів, особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але у випадку якщо судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки (подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 904/4681/19).

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

У разі встановлення господарським судом відповідних обставин суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 2 ст. 50 ГПК України), та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права у будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

У даному випадку, судом першої інстанції питання щодо правового статусу ОСОБА_1 у справі про банкрутство ОСОБА_3 , який звернувся з апеляційною скаргою, в оскаржуваному судовому рішенні не встановлювалося, обставини щодо його прав та інтересів не вирішувалися.

Посилання апелянта на приписи ч. 3 ст. 7 КузПБ, що непередання цивільної справи № 201/6138/21 до господарського суду для розгляду в межах справи про банкрутство ОСОБА_3 , призвело до порушення прав апелянта на здійснення ефективного захисту порушеного права та інтересів на отримання відшкодування заборгованості, яка виникла у ОСОБА_3 перед апелянтом на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/9262/17 від 15.05.2018 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/9262/17 від 07.03.2019, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно з вимогами ГПК України та КУзПБ сама по собі наявність у ОСОБА_1 кредиторських вимог до боржника, навіть підтверджених судовим рішенням, не свідчить про вирішення його прав, інтересів та обов`язків внаслідок розгляду справи № 908/864/21.

Апелянт має дотримуватись порядку виявлення кредиторів, визначеного КУзПБ, та довести факт порушення учасниками провадження у справі його прав.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини справи та зміст оскаржуваної ухвали, апеляційний суд не вбачає вирішення судом першої інстанції при її постановлені будь-яких прав, інтересів та (або) обов`язків апелянта.

Лише зазначення (констатація) ОСОБА_1 , що оскаржуваним судовим рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, так само як і припущення, що оскаржувана ухвала може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, з огляду на наведене вище, не може бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 911/2635/17).

Оскільки ОСОБА_1 не звертався з кредиторським вимогами до боржника в установленому законом порядку, отже не набув статусу кредитора у справі, а з матеріалів справи не вбачається вирішення оскаржуваним судовим рішенням питання про його права та обов`язки, будь-яких доводів та доказів, які б вказували на наявність відповідного правового зв`язку між оскаржуваним судовим рішенням та порушенням його прав та інтересів ОСОБА_1 не зазначено, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021 у справі № 908/864/21.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 254, 264, 270, 271, 281, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження у справі № 908/864/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25.07.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

І.О. Вечірко