ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2022 року м.Дніпро Справа № 904/5899/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередка А.Є., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 (суддя Кеся Н.Б.)

у справі № 904/5899/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", м.Дніпро

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" про стягнення 69 550 696,13 грн., з яких 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 4 743 176,40 грн., інфляційні втрати в розмірі 15 815 214,15 грн., пеня в розмірі 13 521 601,12 грн., штраф в розмірі 35 470 704, 46 грн.

Позивачем до суду надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 91 799 424,82 грн, з яких 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 6 113 591,96 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 282 176,05 грн, пеня в розмірі 19 974 438,90 грн, штраф в розмірі 44 429 217,91 грн та суму судового збору в розмірі 794500,00 грн.

ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 95 217 314,54 грн, з яких 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 6 633 774,07 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 525 314,38 грн, пеня в розмірі 22 629 008,18 грн, штраф в розмірі 44 429 217,91 грн та суму судового збору в розмірі 794 500,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 3 888 019,23 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 126 157,32 грн, штрафні санкції в розмірі 298 751,35 грн. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 21 126 157,32 грн, штрафних санкцій в розмірі 298 751,35 грн та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 9 685 010,71 грн, штрафних санкцій в розмірі 19 395,93 грн (з урахуванням їх зменшення на 90 %).

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Наголошує, що позивачем неправильно нараховано інфляційні втрати, а судом прийнято рішення про їх стягнення без урахування правових висновків Верховного Суду, зокрема щодо акцесорності зобов`язання із сплати передбачених ст. 625 ЦК України платежів, неврахування дня оплати заборгованості у строк, за який здійснюється розрахунок, відсутності інфляції у період, коли прострочення становило менше 15 календарних днів.

Скаржник вважає, що нарахування санкцій за період з дати коли позивач повинен був надати акт приймання-передачі до дати фактичного отримання цього акту відповідачем суперечить нормам ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 221, ч. 5 ст. 232 ГК України, ч. 4 ст. 613 ЦК України.

За твердженням апелянта, судом першої інстанції неправильно застосовано положення п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, положення ст. 251 ЦК України, адже нарахування пені і 7% штрафу, визначених п. 6.7. договору за порушення п. 6.5. договору за кожний поетапний платіж є неправомірним та суперечить договору.

Зауважує, що за період з 28.01.2021 (наступного дня, після набрання чинності Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 № 93) до 19.08.2021 (у межах, заявлених позивачем вимог), він не допускав прострочення платежів більш ніж на 30 днів при здійсненні розрахунку за послуги з передачі електричної енергії, а отже відсутні підстави для стягнення з нього 7% штрафу за період прострочення.

Вказує на наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та відповідно зменшення присудженої пені на 90%.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 904/5899/21 передано для розгляду колегії у складі: головуючого судді Мороза В.Ф., суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебування на лікарняному судді Чередка А.Є., для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 904/5899/21, визначено колегію у складі: головуючого судді Мороза В.Ф., суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

До Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про уточнення апеляційної скарги, в якій він просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 21 126 157,32 грн, штрафних санкцій в розмірі 298 751,35 грн та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 9 685 010,71 грн, пені у розмірі 19 395,93 грн (з урахуванням її зменшення на 90 %), судового збору у сумі 82 430,82 грн, в задоволенні вимог про стягнення штрафу відмовити, в решті рішення залишити без змін.

За змістом частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 21.03.2022р. о 14 год. 00 хв.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, у зв`язку з усуненням обставин, які обумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №904/5899/21 передано колегії у складі головуючого судді Мороза В.Ф. суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

24.02.2022 року до Центрального апеляційного господарського суду від ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" також подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в частині відмови у стягненні 3% річних у розмірі 2 745 754,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 399 157,06 грн., пені та штрафу в розмірі 66 759 474,74 грн., прийнявши в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Наголошує, що при розгляді позову суд безпідставно застосував до спірних правовідносин постанову НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 як таку, що позбавляє позивача права на застосування штрафних санкцій до контрагента за порушення господарського зобов`язання.

Скаржник вказує на відсутність законодавчих заборон на стягнення пені та штрафу за неналежне виконання договірних відносин.

Посилається на висновки Центрального апеляційного господарського суду в постанові від 18.11.2021 у справі № 908/1006/21 щодо незастосування постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 у подібних правовідносинах.

За твердженням апелянта, при розгляді справи судом першої інстанції неправильно розраховано розмір штрафних санкцій, який підлягає до стягнення та є незрозумілими підстави та період, за прострочення якого відмовлено в задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Зауважує, що висновок суду про незаконність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за фактами несвоєчасної оплати за актами коригування є неправомірним з огляду на надану ним суду листом від 24.11.2021 № 01/53587 копію договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024 у редакції додаткової угоди від 21.09.2021 № 5.

Окремо зазначає про необхідність покладення всіх судових витрат на відповідача в порядку ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку що зі сторони останнього мало місце прострочення зобов`язань.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази сплати судового збору.

На виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі №904/5899/21 апелянтом до матеріалів справи надано докази сплати судового збору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21; об`єднано апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" у справі №904/5899/21.

Судове засідання, призначене на 21.03.2022 не відбулося.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 розгляд справи №904/5899/21 призначено на 06.06.2022 о 14:30 год.

Від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022 ухвалено судове засідання у справі, призначене на 06.06.2022 о 14:30 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

У судовому засіданні 06.06.2022 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання на 27.06.2022 на 16:00 год.

У судовому засіданні 27.06.2022 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання на 04.07.2022 на 16:15 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2022 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 04.07.2022 р. о 16:15 год.

У судовому засіданні 04.07.2022 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання на 11.07.2022 на 16:30 год. Про час та місце судового засідання представники позивача та відповідача повідомлені у судовому засіданні.

08.07.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі № 904/5899/21 до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 912/1941/21.

Заяву про зупинення позивач обґрунтовує тим, що за результатами судового засідання, що відбулося 06.07.2022, ухвалою Верховного Суду передано на розгляд Об`єднаної палати справу № 912/1941/21 за позовом НЕК «УКРЕНЕРГО» до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». Станом на момент подання заяви про зупинення провадження у справі № 904/5899/21 відсутня ухвала про передачу справи на розгляд та прийняття справи Об`єднаною палатою Верховного Суду, однак враховуючи те, що питання правомірності застосування Постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 є одним із ключових питань апеляційного розгляду справи, що наразі знаходиться в провадженні Центрального апеляційного господарського суду, наявні підстави відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинити апеляційне провадження у справі №904/5899/21 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №912/1941/21.

Колегія суддів зауважує, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі потрібно зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Аналогічну правову позицію виклав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.

Необхідно зазначити, що заявником не надано доказів, які б підтверджували передачу справи № 912/1941/21 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, так і про прийняття палатою справи до перегляду, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень такі ухвали суду відсутні.

Також ним не надано доказів того, що вказану справу було передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з підстав необхідності відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме приписів Постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020.

Слід зауважити, що сама по собі певна взаємопов`язаність двох справ подібністю правовідносин, ще не свідчить про неможливість розгляду справи № 904/5899/21 та відповідно прийняття судового рішення за результатом її апеляційного перегляду за наявними матеріалами, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), що є предметом судового розгляду, виходячи з меж позовних вимог та доводів апеляційних скарг.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, (яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 року у справі № 925/2028/15 та від 14.01.2020 року у справі № 925/1082/18.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18 зроблено наступний правовий висновок, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Колегія суддів також зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження за відсутності достатніх правових підстав, не сприятиме виконанню завдань господарського судочинства, має наслідком недотримання положень Конвенції щодо "розумних строків розгляду справи", та може порушити вимоги статті 6 Конвенції стосовно забезпечення права на справедливий суд.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що апеляційний судом не встановлено наявність інших обставин, зокрема, передбачених ст. 227 ГПК України, які зумовлювали б обов`язок суду зупинити провадження у справі, подана заява не підлягає задоволенню.

В судове засідання 11.07.2022 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 11.07.2022 підтримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення в оскаржуваній частині та прийняти нове про повне задоволення позовних вимог. При цьому заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача, у свою чергу, підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив суд рішення в оскаржуваній частині скасувати та прийняти нове про зменшення суми стягнення в означеному ним розмірі. Також, наполягав на необхідності залишення апеляційної скарги позивача без задоволення.

Апеляційним судом було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та забезпечення процесуальної можливості для висловлення учасниками справи своєї позиції щодо вимог апеляційних скарг.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин місцевим господарським судом, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.01.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - Користувач) укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0145-02024 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. За цим Договором ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга) відповідно до умов цього Договору, а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

1.2. Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

3.1. Ціна Договору визначається згідно з діючим на момент надання Послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті.

6.1. Розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим Договором є 1 календарний місяць.

6.2. Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

6.5. Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акту приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Системи управління ринком (далі-Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

6.6. У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги, Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

6.7. У випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штрафу розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів.

У разі недотримання ОСП цих термінів Користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

14.1. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019 року. Якщо Користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору повідомлення про припинення дії Договору, то цей Договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Позивач та Відповідач до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0145-02024 від 01.01.2019 підписали Додаткові угоди, а саме: Додаткову угоду від 01.01.2019 (т. 1 а.с. 43), Додаткову угоду від 26.09.2019 (т. 1 а.с. 44-48), Додаткову угоду №3 від 12.10.2020 (т. 1 а.с. 49), Додаткову угоду №4 від 01.11.2020 (т. 1 а.с. 50).

Пунктом 6.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 26.09.2019) встановлений наступний порядок розрахунків:

Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 5 цього Договору, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

В абзаці 4 п. 6.7 Договору в редакції Додаткової угоди від 06.09.2019 зазначено, що у разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх в оплату Послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Так, на виконання умов договору в період з грудня 2019 року по липень 2021 року Позивач надав Відповідачу послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується отриманими та підписаними та скріпленими печатками сторін без зауважень та заперечень актами приймання - передачі послуги (т. 1 а.с. 51-80, 232-237, т. 2 а.с. 111-114).

Відповідач порушив свої зобов`язання з повної та своєчасної оплати отриманих послуг з передачі електричної енергії, допустивши прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем грошових зобов`язань Позивач нарахував Відповідачу суму пені, штрафу у розмірі 7 % від суми простроченого платежу, 3 % річних за користування коштами та інфляційних втрат (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) (т. 1 а.с. 225-231, т. 2 а.с. 106-110).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи доводиться прострочення грошових зобов`язань з боку Відповідача, а тому задовольнив позовні вимоги Позивача на суму 3 888 019,23 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості, інфляційні втрати в розмірі 21 126 157,32 грн, штрафні санкції (пеня і штраф) в розмірі 298751,35 грн, відмовивши в решті позову у зв`язку із встановленням частково невірних розрахунків та у зв`язку із зменшенням суми штрафних санкцій судом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що предметом апеляційного оскарження у даному випадку є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі № 904/5899/21 в частині відмови у задоволенні позову (апеляційна скарга позивача) та в частині задоволених позовних вимог щодо інфляційних втрат та штрафних санкцій (апеляційна скарга відповідача), то відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів є господарсько-договірними зобов`язаннями; при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (абзац другий ч. 4 ст. 179 ГК України): господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Типовий договір у розумінні ст. ст. 179, 184 ГК України не є ні нормативним актом, ні самостійним укладеним договором. Натомість він становить собою сукупність істотних умов, які уповноважений орган визначає як такі, що є обов`язковими при укладенні сторонами договору відповідного типу, однак такі умови можуть бути конкретизовані, що є невід`ємним правом сторін при встановленні, зміні або припиненні їх взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

В свою чергу, за приписами абзацу 2 ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Апеляційним судом встановлено, що доводи сторін (обгрунтування позовних вимог та заперечення проти них), будуються на наступних обставинах:

1.1. Грудень 2019 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 22.11.2019 № 7146/ДЕП Відповідач повідомив про намір отримати Послугу в грудні 2019 року в розмірі 686 000 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 116,54 грн./МВт*год. Вартість планового обсягу на грудень 2020 року дорівнювала 95935728 грн з ПДВ.

Таким чином, Відповідач повинен був відповідно до п.6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 19 187 145,60 грн (95 935 728 грн. : 5 = 19 187 145,60 грн).

Проте, Відповідач не дотримався вимог Договору щодо повної та своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки прострочив оплату за другим-п`ятим плановими платежами.

Оплата планових платежів відбулася так:

1 платіж - 03.12.2019 в розмірі 5 008 680,09 грн з ПДВ та в розмірі 14 178 465,51 грн;

2 платіж - 28.12.2019 в загальному розмірі 19 187 145,60 грн з ПДВ (прострочення оплати з 11.12.2019 по 27.12.2019);

3 платіж - 28.12.2019 в загальному розмірі 19 187 145,60 грн з ПДВ (прострочення оплати з 16.12.2019 по 27.12.2019);

4 платіж - 28.12.2019 в загальному розмірі 19 187 145,60 грн з ПДВ (прострочення оплати з 23.12.2019 по 27.12.2019);

5 платіж - 28.12.2019 в загальному розмірі 19 187 145,60 грн з ПДВ (прострочення оплати з 26.12.2019 по 27.12.2019).

Сума 3% річних за указані вище періоди нарахована Позивачем на суму 56 772,92 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за грудень 2019 року, за період з 11.12.2019 по 27.12.2019 складає 26809,44 грн, з 17.12.2019 по 27.12.2019 складає 17347,28 грн (строк оплати припадає на 15 грудня 2019 року, який є вихідним днем (неділя). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 16.12.2019), з 21.12.2019 по 27.12.2019 складає 11 039,18 грн; з 27.12.2019 по 27.12.2019 складає 1 577,03 грн (строк оплати припадає на 25 грудня 2019 року, який є святковим днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 26.12.2019).

Остаточний розрахунок здійснено своєчасно з урахуванням переплати у сумі 8183977,46 грн. згідно акту звірки за 4 квартал 2019 року. Залишок коштів у сумі 7823180,80 грн має бути врахований як оплата першого планового платежу наступного розрахункового місяця.

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

1.2. Грудень 2019 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт прийому-передачі Послуги за грудень 2019 року складений 31.12.2019 та направлений Користувачу 24.01.2020, вручений 30.01.2020.

Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у грудні 2019 року на загальну суму 96 296 524,66 грн з ПДВ.

Згідно з вимогами п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 04.02.2020 сплатити вартість наданих у грудні 2019 року Послуг.

Сплачено за плановими платежами 95 935 728,00 гривень.

Отже, за актом приймання-передачі Послуги від 31.12.2019 Відповідач станом на 30.01.2020 мав зобов`язання сплатити ще 360 796,66 (96 296 524,66 - 95 935 728,00) грн з ПДВ. Згідно з актом звірки за IV квартал 2019 року відповідач мав переплату на 01.12.2019 року в розмірі 8 183 977,46 грн. Тому заборгованість у розмірі 360 796,66 грн погашена наявною переплатою.

1.3. Січень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 26.12.2019 № 9128/ДЕП відповідач повідомив, що планові обсяги передачі електричної енергії Користувача у січні 2020 року становлять 688 000 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 155,40 грн./МВт*год. Вартість планового обсягу на січень 2020 року дорівнювала 128 298 240 грн з ПДВ.

Таким чином, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 128 298 240,00 грн (128 298 240 грн. : 5 = 25 659 648,00 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо повної та своєчасної сплати усіх планових платежів.

Оплата планових платежів здійснена таким чином:

1 платіж - 24.01.2020 в загальному розмірі 25 659 648,00 (двома платежами в розмірі 5 930 064,00 та 19 729 584,00) грн з ПДВ (прострочення оплати з 04.01.2020 по 23.01.2020);

2 платіж - 24.01.2020 в загальному розмірі 25 659 648,00 (двома платежами в розмірі 5 930 064,00 та 19 729 584,00) грн з ПДВ (прострочення оплати з 11.01.2020 по 23.01.2020);

04.02.2020 відповідач здійснив два платежі на загальну суму 72 952 944, 00 грн (платіж на 17 790 192,00 грн та в розмірі 55 162 752,00 грн). Отже, оплатив третій, четвертий планові платежі, а залишок суми в розмірі 21 633 648,00 грн направлений на оплату п`ятого платежу.

3 платіж - 04.02.2020 в загальному розмірі 25 659 648,00 (прострочення з 16.01.2020 по 03.02.2020);

4 платіж - 04.02.2020 в загальному розмірі 25 659 648,00 грн (прострочення з 21.01.2020 по 03.02.2020);

5 платіж - 04.02.2020 в розмірі 21 633 648 грн з ПДВ (прострочення з 28.01.2020 по 03.02.2020, недоплата 4 026 000,00 грн за період з 04.02.2020 по дату, що передує даті отримання акта приймання-передачі Послуг до 24.02.2020).

Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у січні 2020 року на загальну суму 128 081 606,18 грн з ПДВ. Акт отриманий Відповідачем 25.02.2020, а тому нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за сплату не в повному обсязі п`ятого планового платежу здійснювалось до дня, що передує даті отримання вищезазначеного акту.

Сума 3% річних за указані вище періоди визначена Позивачем на суму 160 467,24 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за січень 2020 року, за період з 04.01.2020 по 23.01.2020 складає 29240,11 (Перший плановий платіж зменшений на 7823180,8 грн. у зв`язку з наявністю переплати згідно акту звірки за 4 квартал 2019 року); з 11.01.2020 по 23.01.2020 складає 27 342,25 грн; з 16.01.2020 по 23.01.2020 складає 16 826,00 грн (Третій плановий платіж частково погашений за рахунок оплати 51319296 грн. згідно платіжних доручень від 24.01.2020 № 1435167, 1435168, 1435169, 1435170); з 24.01.2020 по 31.01.2020 складає 11 696,04 грн, з 21.01.2020 по 31.01.2020 складає 23 135,75 грн; з 28.01.2020 по 31.01.2020 складає 8 413,00 грн (Заборгованість за плановими платежами сплачена 04.02.2020 згідно платіжних доручень № 1444100, 1444151); (Згідно платіжних доручень від 24.01.2020 № 1435167, 1435168, 1435169, 1435170, від 04.02.2020 № 1444100, 1444151 Відповідачем сплачено 124272240,00 грн. Різниця між фактичною вартістю послуг за січень 2020 року та сумою оплати з урахуванням переплати 7823180,8 грн. була частково витрачена на оплату акту коригування від 02.01.20200, а залишок переплати має бути врахований у якості оплати в наступному розрахунковому періоді (124272240,00 + 7823180,80 - 128081606,18 = 4013814,62). 4013814,61 - 3872097,82 = 141716,80 грн.).

Всього інфляційні втрати нараховані Позивачем на суму 90 560,60 грн.

За перерахунком Відповідача останні складають 35 672,93 грн.

1.4. Січень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 31.01.2020 направлений Користувачу 18.02.2020, вручений 25.02.2020.

Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у січні 2020 року на загальну суму 128 081 606,18 грн. Планових платежів Відповідач здійснив на загальну суму 124 272 240 грн.

Отже, станом на 25.02.2020 Відповідач мав зобов`язання сплатити ще 3 809 366,18 грн з ПДВ (128 081 606,18 - 124 272 240) до 28.02.2020. Оскільки згідно з актом звірки за IV квартал 2019 року за відповідачем рахувалася переплата у розмірі 7 823 180,80 грн, то зобов`язання з оплати заборгованості за актом прийому-передачі послуг за січень 2020 року погашені за рахунок вказаної переплати.

Відповідно до акту коригування до акту від 31.08.2019, отриманого Користувачем 24.01.2020, відповідач мав сплатити 3 872 097,82 грн. Дані зобов`язання були виконані шляхом зарахування переплати, що була наявна станом на 01.01.2020 року.

1.5. Лютий 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 23.01.2020 № 850/ДЕП Відповідач повідомив про планові обсяги електричної енергії у лютому 2020 року в розмірі 640 000 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на лютий 2020 року дорівнювала 119 347 200,00 грн з ПДВ за ставкою тарифу 155,40 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 23 869 440,00 грн (119 347 200 грн. : 5 = 23 869 440,00 грн).

Проте, Відповідач не дотримався вимог Договору щодо повної та своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки порушив строки оплати першого, другого, третього платежів та не здійснив оплати четвертого та п`ятого планових платежів.

Оплата планових платежів відбулася так:

1 платіж - 06.03.2020 в розмірі 23 869 440 грн з ПДВ. Оплата здійснена двома платежами в розмірі 17 398 580,83 грн та 6 470 859,17 грн. (прострочення з 05.02.2020 по 05.03.2020);

2 платіж - 06.03.2020 в розмірі 23 869 440 грн з ПДВ. Оплата здійснена двома платежами в розмірі 17 398 580,83 грн та 6 470 859,17 грн (прострочення з 11.02.2020 по 05.03.2020);

3 платіж - 06.03.2020 в розмірі 23 869 440 грн з ПДВ. Оплата здійснена двома платежами в розмірі 17 398 580,83 грн та 6 470 859,17 грн (прострочення з 18.02.2020 по 05.03.2020);

4 платіж - не сплачений (прострочення з 21.02.2020 по 22.03.2020, оскільки акт приймання-передачі Послуги за лютий 2020 року відповідач отримав 23.03.2020);

5 платіж - не сплачений (прострочення з 26.02.2020 по 22.03.2020, оскільки акт приймання-передачі Послуги за лютий 2020 року відповідач отримав 23.03.2020);

Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у лютому 2020 року на загальну суму 123 945 229,15 грн з ПДВ. Акт вручений Відповідачу 23.03.2020, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат за несплату четвертого та п`ятого планових платежів здійснювалось до дня, що передує даті отримання вищезазначеного акту.

Всього 3 % річних за фактами несвоєчасної, неповної сплати та несплати планових платежів визначена Позивачем на суму 250 433,47 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за лютий 2020 року, за період з 05.02.2020 по 29.02.2020 складає 48 622,38 грн (Перший плановий платіж зменшений на 141716,80 грн. у зв`язку з наявністю переплати в попередньому розрахунковому періоді); з 11.02.2020 по 29.02.2020 складає 37 173,72 грн; з 18.02.2020 по 29.02.2020 складає 23 478,14 грн (строк оплати припадає на 15 лютого 2020 року, який є вихідним днем (субота). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 17.02.2020. Третій плановий платіж частково сплачений за рахунок оплати 71608320,00 грн. згідно платіжних доручень від 06.03.2020 № 1484598, 1484599, 1484602, 1484600, 1484603, 1484601); з 21.02.2020 по 29.02.2020 складає 17 608,60 грн (Четвертий плановий платіж частково сплачений у сумі 141716,80 грн. за рахунок оплати 71608320,00 грн. згідно платіжних доручень від 06.03.2020 № 1484598, 1484599, 1484602, 1484600, 1484603, 1484601); з 26.02.2020 по 29.02.2020 складає 7 826,05 грн; з 27.03.2020 по 30.03.2020 складає 17 113,18 грн (Вказаний залишок заборгованості згідно акту за вирахуванням часткової оплати в сумі 71608320,00 грн. від 06.03.2020 та переплати в сумі 141716,80 грн. (123945229,15 - 71608320,00 - 141716,80 = 52195192,35 грн). Заборгованість згідно акту приймання-передачі послуги частково сплачена у сумі 52195176,50 грн. згідно платіжних доручень № 1513569, 1513509, 1513507, 1513508, 1513510 від 31.03.2020); з 31.03.2020 по 06.05.2020 складає 0,05 грн (Залишок заборгованості у сумі 15,85 грн. сплачений 07.05.2020 згідно платіжного доручення № 1552308).

Всього інфляційні втрати нараховані Позивачем на суму 238 694,40 грн.

За перерахунком Відповідача інфляційні втрати у вказаному періоді відсутні.

1.6. Лютий 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 29.02.2020 направлений Користувачу 16.03.2020, вручений 23.03.2020. Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у лютому 2020 року на загальну суму 123 945 229,15 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 26 березня 2020 року сплатити вартість наданих у лютому 2020 року Послуг.

Станом на 23.03.2020 Відповідач сплатив платіж у розмірі 71 608 320,00 гривень з ПДВ, що здійснений 06.03.2020.

Отже, недоплата становить 52 336 909,15 (123 945 229,15 - 71 608 320,00)грн з ПДВ. Однак, сума в розмірі 141 716,85 грн була погашена за рахунок переплачених у IV кварталі 2019 року контрагентом коштів.

Таким чином, заборгованість станом на 26.03.2020 за актом приймання-передачі послуг за лютий 2020 року становила 52 195 192,35 (52 336 909,15 - 141 716,85) грн. Вказану суму заборгованості Відповідач сплатив несвоєчасно:

31.03.2020 здійснив платежі на загальну суму 52 195 176,50 грн (прострочення з 27.03.2020 по 30.03.2020);

07.05.2020 здійснений платіж на суму 15,85 грн (прострочення з 31.03.2020 по 06.05.2020).

Всього 3 % річних нараховані Позивачем на суму 17 113,23 грн.

Всього інфляційні втрати нараховані Позивачем на суму 0,13 грн.

Згідно з актом коригування до акту від 30.09.2019, отриманим Відповідачем 02.03.2020, останній мав сплатити 962 924,24 грн. Позивач вважає, що Відповідач не дотримався строку оплати за вказаним актом коригування, здійснивши оплату 31.03.2020. Тому 3% річних та інфляційні втрати розраховані Позивачем за період з 06.03.2020 по 30.03.2020 на суму 1 973,21 грн.

За перерахунком Відповідача інфляційні втрати у вказаному періоді відсутні.

1.7. Березень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на березень 2020 року в розмірі 615 000 000 кВт*год. Вартість планового обсягу передачі електричної енергії на березень 2020 року дорівнювала 114 685 200,00 грн з ПДВ.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 22 937 040,00 грн (114 685 200,00грн : 5 = 22 937 040,00 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо повної та своєчасної сплати усіх планових платежів, не здійснивши жодного планового платежу.

Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у березні 2020 року на загальну суму 108 403 045,73 грн з ПДВ. Акт вручений Відповідачу 21.04.2020, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат за несплату планових платежів здійснювалось до дня, що передує даті отримання вищезазначеного акту.

1 платіж не сплачений (прострочення з 04.03.2020 по 20.04.2020);

2 платіж не сплачений (прострочення з 11.03.2020 по 20.04.2020);

3 платіж не сплачений (прострочення з 17.03.2020 по 20.04.2020);

4 платіж не сплачений (прострочення з 21.03.2020 по 20.04.2020);

5 платіж не сплачений (прострочення з 26.03.2020 по 20.04.2020).

Всього 3 % річних за фактами несплати планових платежів визначена Позивачем на суму 340 295,43 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за березень 2020 року, за період з 04.03.2020 по 31.03.2020 складає 52 642,39 грн; з 11.03.2020 по 31.03.2020 складає 39 481,79 грн; з 17.03.2020 по 31.03.2020 складає 28 201,28 грн (Строк оплати припадає на 15 березня 2020 року, який є вихідним днем (неділя). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 16.03.2020); з 21.03.2020 по 31.03.2020 складає 20 680,94 грн; з 26.03.2020 по 31.03.2020 складає 11 280,51 грн; з 25.04.2020 по 29.04.2020 складає 44 427,48 грн (30.04.2020 Відповідачем частково сплачено суму 58950056,71 грн. згідно платіжних доручень № 1543974, 3402485); з 30.04.2020 по 28.05.2020складає 117 552,19 грн (Залишок заборгованості у сумі 49452989,02 грн. сплачений 29.05.2020 згідно платіжних доручень 1579317, 1579318).

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 1 287 410,18 грн.

За перерахунком Відповідача інфляційні втрати склали 366 992,64 грн.

1.8. Березень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 31.03.2020 направлений Користувачу 13.04.2020, вручений 21.04.2020. Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у березні 2020 року на загальну суму 108 403 045,73 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 24 квітня 2020 року сплатити вартість наданих у березні 2020 року Послуг.

Однак, відповідач не дотримався строку виконання зобов`язань зі сплати послуг, оскільки сплатив їх несвоєчасно, а саме: 30.04.2020 на суму 58 950 056,71 грн та 29.05.2020 на суму 49 452 989,02 грн.

Всього 3 % річних нараховані Позивачем на суму 161 979,66 грн.

Всього інфляційні втрати нараховані Позивачем на суму 148 358,97 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати також склали 148 358,97 грн.

1.9. Квітень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 20.03.2020 № 2842/ДЕП Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на квітень 2020 року в розмірі 490 200 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на квітень 2020 року дорівнювала 91 412 496,00 грн з ПДВ за ставкою тарифу 155,40 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 18 282 499,20 грн (91412496 грн : 5 = 18 282 499,20 грн).

Проте, Відповідач не дотримався вимог Договору щодо повної та своєчасної сплати усіх планових платежів, не здійснивши жодного планового платежу.

Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у квітні 2020 року на загальну суму 95 500 702,08грн з ПДВ. Акт вручений Відповідачу 28.05.2020, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат за несплату планових платежів здійснювалось до дня, що передує даті отримання вищезазначеного акту.

1 платіж не сплачений (прострочення з 03.04.2020 по 27.05.2020);

2 платіж не сплачений (прострочення з 11.04.2020 по 27.05.2020);

3 платіж не сплачений (прострочення з 16.04.2020 по 27.05.2020);

4 платіж не сплачений (прострочення з 22.04.2020 по 27.05.2020);

5 платіж не сплачений (прострочення з 28.04.2020 по 27.05.2020).

Всього 3 % річних за фактами несплати планових платежів визначено Позивачем на суму 314 698,76 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за квітень 2020 року, за період з 03.04.2020 по 30.04.2020складає 41 959,83 грн; з 11.04.2020 по 30.04.2020 складає 29 971,31 грн; з 16.04.2020 по 30.04.2020 складає 22 478,48 грн; з 22.04.2020 по 30.04.2020 складає 13 487,09 грн (Строк оплати припадає на 20.04.2020, який є неробочим днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 21.04.2020); з 28.04.2020 по 30.04.2020 складає 4 495,70 грн (Строк оплати припадає на 25.04.2020, який є вихідним днем (субота). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 27.04.2020); (згідно платіжних доручень від 29.05.2020 № 1579316, від 03.06.2020 № 1580623, 1580400, 1580399 Відповідачем було сплачено 95500702,08 грн. За день фактичної оплати відсотки не нараховуються).

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 567 653,04 грн.

За перерахунком Відповідача інфляційні втрати склали 292 519,99 грн.

1.10. Квітень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 30.04.2020 направлений Користувачу 20.05.2020, вручений 28.05.2020. Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у квітні 2020 року на загальну суму 95 500 702,08 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 02 червня 2020 року сплатити вартість наданих у квітні 2020 року Послуг.

Станом на 02.06.2020 Відповідач сплатив 46 200 000,00 грн з ПДВ (платіж проведений 29.05.2020). Отже, недоплата становить 49 300 702,08 (95 500 702,08 - 46 200 000,00) грн з ПДВ. Зазначена заборгованість погашена 03.06.2020.

Отже, 3% річних розраховані від несвоєчасно сплаченої суми за один день.

Всього 3 % річних становить 4 041,04 грн.

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

Згідно з актом коригування до акту від 31.10.2019, отриманим відповідачем 18.04.2020, у останнього виникло зобов`язання сплатити за вищезазначеним актом коригування 1 724 006,29 грн. Позивач вважає, що Відповідач не дотримався строку оплати за вказаним актом коригування, здійснивши оплату 30.04.2020. Тому 3% річних розраховані Позивачем за період з 24.04.2020 по 29.04.2020 в складають 847,87 грн.

Інфляційні втрати відсутні.

1.11. Травень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 24.04.2020 № 3646/ДЕП відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на травень 2020 року в розмірі 435 100 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на травень 2020 року дорівнювала 81 137 448 грн з ПДВ за ставкою тарифу 155,40 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 16 227 489,60 грн (81 137 448 грн : 5 = 16 227 489,60 грн).

Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у травні 2020 року на загальну суму 84 753 584,44 грн з ПДВ. Акт вручений Відповідачу 24.06.2020, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат за сплату третього планового платежу не в повному обсязі та несплату четвертого та п`ятого планових платежів здійснювалось до дня, що передує даті отримання вищезазначеного акту.

1 платіж 04.06.2020 відповідач сплатив 46 300 000,00 грн з ПДВ, виконавши зобов`язання зі сплати першого, другого платежів та частково сплативши третій плановий платіж у розмірі 13 845 020,80 грн з ПДВ. Отже, період прострочення зі сплати першого планового платежу в розмірі 16 227 489,60 грн рахується з 06.05.2020 по 03.06.2020;

2 платіж 04.06.2020 (прострочення з 13.05.2020 по 03.06.2020);

3 платіж 04.06.2020 (прострочення з 16.05.2020 по 03.06.2020, недоплата 2 382 468,80 грн за період з 04.06.2020 по 23.06.2020);

4 платіж не сплачений (прострочення з 21.05.2020 по 23.06.2020);

5 платіж не сплачений (прострочення з 26.05.2020 по 23.06.2020).

Всього 3 % річних визначено Позивачем на суму 180 811,93 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за травень 2020 року, за період з 06.05.2020 по 31.05.2020 складає 34 583,17 грн; з 13.05.2020 по 31.05.2020 складає 25 272,32 грн (Строк оплати припадає на 10.05.2020, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 12.05.2020); з 16.05.2020 по 31.05.2020 складає 21 281,95 грн (Згідно платіжного доручення від 04.06.2020 № 1582771 Відповідачем сплачено 46300000,00 грн., якими сплачено перший, другий та частково третій плановий платіж); з 21.05.2020 по 31.05.2020 складає 14 631,34 грн; з 26.05.2020 по 31.05.2020 складає 7 980,73 грн; (Згідно платіжних доручень від 26.06.2020 № 1609277, 1609276 Відповідачем сплачено 38453584,44 грн. З урахуванням вже сплачених 46300000,00 грн. платіжним дорученням від 04.06.2020 № 1582771, Відповідачем повністю виконано зобов`язання по сплаті фактичної вартості наданих послуг у строки, встановлені договором).

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 167 039,84 грн.

За перерахунком Відповідача інфляційні втрати склали 146 047,41 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 418 515,88 грн.

Сума штрафу за прострочення оплати платежу визначена Позивачем на суму 1135924,27 грн.

1.12. За травень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг) нарахування за позовом відсутні.

1.13. Червень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 25.05.2020 №17863/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на червень 2020 року в розмірі 437 408 417 кВт*год. Вартість планового обсягу на червень 2020 року дорівнювала 81 567 921,25 грн з ПДВ за ставкою тарифу 155,40 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 16 313 584,25 грн (81 567 921,25 грн : 5 = 16 313 584,25 грн).

Проте, Відповідач не дотримався вимог Договору щодо повної та своєчасної сплати усіх планових платежів, прострочивши сплату за всіма плановими платежами.

Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у червні 2020 року на загальну суму 84766180,97 грн з ПДВ. Акт вручений Відповідачу 23.07.2020, а тому нарахування 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу за фактом несвоєчасної сплати другого та несплати третього, четвертого та п`ятого платежів здійснювалось до дня, що передує даті отримання вищезазначеного акту, тобто до 22.07.2020.

1 платіж 26.06.2020 відповідач сплатив 17 214 441,50 грн з ПДВ, виконавши зобов`язання зі сплати першого платежу та частково сплативши другий плановий платіж у розмірі 900 857,25 грн з ПДВ. Отже, період прострочення зі сплати першого планового платежу в розмірі 16 313 584,25 грн рахується з 03.06.2020 по 25.06.2020;

2 платіж 26.06.2020 (прострочення з 11.06.2020 по 25.06.2020 з повної суми планового платежу), недоплата 15 412 727,00 грн за період з 26.06.2020 по дату, що передує даті вручення акта, тобто до 22.07.2020;

3 платіж прострочення з 16.06.2020 по 22.07.2020;

4 платіж прострочення з 23.06.2020 по 22.07.2020;

5 платіж прострочення з 26.06.2020 по 22.07.2020.

Всього 3 % річних визначена Позивачем на суму 210 617,77 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за червень 2020 року, за період з 03.06.2020 по 25.06.2020 склала 30 755,12 грн; з 11.06.2020 по 25.06.2020 складає 20 057,69 грн; з 26.06.2020 по 30.06.2020 складає 369,20 грн (Вказаний залишок заборгованості після часткової оплати у сумі 17 214 441,50 грн. згідно платіжних доручень № 1609280, 1609279, 1609278 від 26.06.2020); з 16.06.2020 по 30.06.2020 складає 20 057,69 грн; з 23.06.2020 по 30.06.2020 складає 10 697,43 грн (Строк оплати припадає на 20.06.2020, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 22.06.2020); з 26.06.2020 по 30.06.2020 складає 6 685,90 грн; (При визначенні фактичної вартості послуг враховується часткова оплата здійснена у якості попередньої оплати у сумі 17 214 441,50 грн. згідно платіжних доручень № 1609280, 1609279, 1609278 від 26.06.2020. Залишок коштів у сумі 67551739,47 грн. сплачений 29.07.2020 платіжними дорученнями № 1653654, 1653655. За день фактичної оплати відсотки не нараховуються).

За перерахунком Відповідача інфляційні втрати у вказаному періоді склали 32627,17 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 860 300,11 грн.

Всього штрафу за прострочення платежів нараховано Позивачем на суму 2283901,80 грн.

1.14.Червень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 30.06.2020 вручений Користувачу 23.07.2020, Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у червні 2020 року на загальну суму 84 766 180,97 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5 Договору Відповідач повинен був до 28 липня 2020 року сплатити вартість наданих у червні 2020 року Послуг.

За плановими платежами станом на 22.07.2020 відповідач сплатив 17 214 441,50 грн з ПДВ. Отже, за фактом приймання-передачі послуги від 30.06.2020 відповідач мав сплатити Послуги в розмірі 67 551 739,47 (84 766 180,97 - 17 214441,50) грн з ПДВ до 28.07.2020.

Однак, Відповідач не дотримався умов Договору, оскільки здійснив перерахування вказаної суми 29.07.2020.

Всього 3 % річних за фактом несвоєчасної сплати Послуг нараховано Позивачем на суму 5 537,03 грн.

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 22 148,11 грн.

1.15. Липень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 23.06.2020 № 20591/ДNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на липень 2020 року в розмірі 451 200 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на липень 2020 року дорівнювала 84 139 776,00грн з ПДВ за ставкою тарифу 155,40 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 16 827 955,20 грн (84139776 грн : 5 = 16 827 955,20 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів.

Оплата планових платежів відбувалася таким чином:

1 платіж 29.07.2020 відповідач сплатив 32 448 260,54 грн з ПДВ, виконавши зобов`язання зі сплати першого платежу та частково сплативши другий плановий платіж у розмірі 15 620 305,34 грн з ПДВ. Отже, період прострочення зі сплати першого планового платежу в розмірі 16 827 955,20 грн рахується з 03.07.2020 по 28.07.2020;

2 платіж 29.07.2020 сплачено 15 620 305,34грн з ПДВ (прострочення з суми планового платежу з 11.07.2020 по 28.07.2020, недоплата 1 207 649,86 грн з ПДВ за період з 29.07.2020 по 29.07.2020). 30.07.2020 Відповідач перерахував на рахунок позивача 51 691 515,46 грн з ПДВ, погасивши заборгованість за другим плановим платежем та погасивши заборгованість зі сплати третього, четвертого, п`ятого планових платежів.

3 платіж 30.07.2020 (прострочення з 16.07.2020 по 29.07.2020);

4 платіж 30.07.2020 (прострочення з 21.07.2020 по 29.07.2020);

5 платіж 30.07.2020 (прострочення з 28.07.2020 по 29.07.2020).

Всього 3 % річних визначено Позивачем на суму 95 273,49 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за липень 2020 року, за період з 03.07.2020 по 28.07.2020 складає 35 862,86 грн; з 11.07.2020 по 28.07.2020 складає 24 828,13 грн; з 28.07.2020по 29.07.2020складає 197,98 грн (Вказаний залишок заборгованості за другим плановим платежем після оплати 32448260,54 грн. згідно платіжних доручень від 29.07.2020 №1653656, 1653657); з 16.07.2020 по 29.07.2020 складає 19 310,77 грн (30.07.2020 Відповідач сплатив 51691515,46 грн. згідно платіжних доручень № 1656661, 1656662); з 21.07.2020 по 29.07.2020 складає 12 414,07 грн; з 28.07.2020 по 29.07.2020 складає 2 758,68 грн; з 27.08.2020 по 27.09.2020 складає 10,26 грн (При визначенні фактичної вартості послуг враховується часткова оплата здійснена у якості попередньої оплати у сумі 84 139 776,00 грн. згідно платіжних доручень від 29.07.2020 № 1653656, 1653657, від 30.07.2020 № 1656661, 1656662. Оплату за фактичний обсяг послуги у сумі 4 924 127,09 грн згідно акту приймання-передачі послуги здійснено Відповідачем у строк, встановлений Договором згідно платіжних доручень від 28.08.2020 № 1698214, 1698215. Залишок заборгованості у сумі 3911,61 грн. сплачений згідно платіжного доручення від 28.09.2020 № 1740666).

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 381 093,95 грн.

1.16. Липень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 31.07.2020 направлений Користувачу 14.08.2020, вручений 20.08.2020. Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у липні 2020 року на загальну суму 89 071 726,31 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 26 серпня 2020 року сплатити вартість наданих у липні 2020 року Послуг.

За плановими платежами відповідач сплатив 84 139 776 грн з ПДВ. Отже, за актом приймання-передачі Послуг відповідач мав зобов`язання до 26.08.2020 сплатити 4931950,31 (89 071 726,31 - 84 139 776,00) грн з ПДВ.

Однак, відповідач не дотримався вимог п. 6.5. Договору, здійснивши оплату послуг за липень 2020 року несвоєчасно.

Так, 28.08.2020 відповідач сплатив 4 928 038,70 грн з ПДВ (прострочення з 27.08.2020 по 27.08.2020).

Заборгованість у розмірі 3 911,61 грн з ПДВ (4 931 950,31 грн - 4 928 038,70 грн) була сплачена відповідачем 28.09.2020 (прострочення з 28.08.2020 по 27.09.2020).

Всього 3 % річних визначено Позивачем на суму 414,20 грн.

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 19,56 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 1 656,78 грн.

Згідно з актом коригування від 19.06.2020 до акту від 31.12.2019, отриманим Відповідачем 06.07.2020, у останнього виникло зобов`язання сплатити 1 044 876,84 грн. Позивач вважає, що Відповідач не дотримався строку оплати за вказаним актом коригування, здійснивши оплату 23.07.2020. Тому 3% річних розраховані за період з 10.07.2020 по 22.07.2020 на суму 1 113,39 грн.

Інфляційні втрати відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період нарахована Позивачем на суму 4 453,57 грн.

1.17. Серпень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 24.07.2020 № 24608/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на серпень 2020 року в розмірі 441 500 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на серпень 2020 року дорівнювала 25 454 770,80 грн з ПДВ за ставкою тарифу 240,23 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 25 454770,80 грн (127273854 грн : 5 = 25 454 770,80 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату всіх планових платежів 28.08.2020, сплативши двома платежами в розмірі 93 151 677,00 грн та 34 122 177,00 грн плановий обсяг передачі електроенергії на серпень 2020 року на загальну суму 127 273 854,00 грн з ПДВ.

Отже, прострочення зі сплати планових платежів становить:

за 1 платежем з 05.08.2020 по 27.08.2020;

за 2 платежем з 11.08.2020 по 27.08.2020;

за 3 платежем з 18.08.2020 по 27.08.2020;

за 4 платежем з 21.08.2020 по 27.08.2020;

за 5 платежем з 26.08.2020 по 27.08.2020.

Всього 3 % річних визначені Позивачем на суму 133 533,22 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за серпень 2020 року за період з 05.08.2020 по 27.08.2020 складає 47 988,50 грн; з 11.08.2020 по 27.08.2020 складає 35 469,76 грн; з 18.08.2020 по 27.08.2020 складає 20 864,57 грн (Строк оплати припадає на 15.08.2020, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 17.08.2020); з 21.08.2020 по 27.08.2020 складає 14 605,20 грн; з 26.08.2020 по 27.08.2020 складає 4 172,91 грн (28.08.2020 Відповідачем сплачено 127273854,00 грн. згідно платіжних доручень № 1698217, 1698218); з 26.09.2020 по 27.09.2020 складає 154,67 грн (При визначенні фактичної вартості послуг враховується попередня оплата у сумі 127273854,00 грн. згідно платіжних доручень від 28.08.2020 № 1698217, 1698218. Залишок заборгованості, який становить різницю між вартістю заявленого обсягу та вартістю фактичного обсягу послуги, у сумі 943500,25 грн. сплачений 28.09.2021 згідно платіжного доручення № 1740668).

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 492 403,75 грн.

1.18. Серпень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 31.08.2020 направлений Користувачу 15.09.2020, вручений 22.09.2020. Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у серпні 2020 року на загальну суму 128 217 354,25 грн з ПДВ.

Згідно з п.6.5 Договору Відповідач повинен був до 25.09.2020 сплатити вартість наданих у серпні 2020 року Послуг.

За плановими платежами Відповідач сплатив 127 273 854,00 грн з ПДВ. Отже, за актом приймання-передачі Послуг Відповідач мав зобов`язання до 25.09.2020 сплатити вартість отриманих послуг в розмірі 943 500,25 (128 217 354,25 - 127 273 854,00) грн з ПДВ.

Однак, Відповідач не дотримався вимог п. 6.5. Договору, здійснивши оплату послуг за серпень 2020 року несвоєчасно, а саме 28.09.2020 (прострочення з 26.09.2020 по 27.09.2020).

Всього 3 % річних нараховані Позивачем на суму 232,01 грн.

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 618,69 грн.

1.19. Вересень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 19.08.2020 № 28231/ДNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на вересень 2020 року в розмірі 434 900 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на вересень 2020 року дорівнювала 25 074 246,48 грн з ПДВ за ставкою тарифу 240,23 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п.6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 25 074 246,48 грн (125371232,40 грн : 5 = 25 074 246,48 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату всіх планових платежів 28.09.2020, сплативши плановий обсяг передачі електроенергії на вересень 2020 року на загальну суму 125 371 232, 40 грн з ПДВ.

Отже, прострочення зі сплати планових платежів становить:

за 1 платежем з 03.09.2020 по 27.09.2020;

за 2 платежем з 11.09.2020 по 27.09.2020;

за 3 платежем з 16.09.2020 по 27.09.2020;

за 4 платежем з 22.09.2020 по 27.09.2020;

за 5 платежем з 26.09.2020 по 27.09.2020.

Всього 3 % річних визначено Позивачем на суму 127 426,50 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за вересень 2020 року, за період з 03.09.2020 по 27.09.2020 складає 51 381,65 грн (Згідно платіжних доручень від 28.09.2020 №1740292, 1740293, 1740666, 1740669 Відповідачем сплачено 125 371 232,40 грн); з 11.09.2020 по 27.09.2020 складає 34 939,52 грн; з 16.09.2020 по 27.09.2020 складає 24663,19 грн; з 22.09.2020 по 27.09.2020 складає 12 331,60 грн; з 26.09.2020 по 27.09.2020 складає 3 653,94 грн (П`ятий плановий платіж зменшений на суму 2785197,02 грн. на підставі акту коригування від 23.09.2020); (При визначенні фактичної вартості послуг враховується оплата здійснена у якості попередньої оплати у сумі 125371232,40 грн. згідно платіжних доручень від 28.09.2020 № 1740292, 1740293, 1740666, 1740669 та сума 2785197,02 грн. на підставі акту коригування від 23.09.2020. Внаслідок здійснення Відповідачем попередньої оплати в більшому розмірі, ніж вказано в акті приймання-передачі послуги, у Відповідача виникла переплата у сумі 3 334 794,06 грн).

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 250 742,46 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати також склали 250 742,46 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 509 705,98 грн.

1.20. Вересень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 30.09.2020 направлений Користувачу 22.10.2020, вручений 26.10.2020. Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у вересні 2020 року на загальну суму 124 821 635,36 грн з ПДВ. Причому за плановими платежами відповідач сплатив 125 371 232,40 грн, що перевищує суму за актом приймання-передачі Послуги від 30.09.2020 на 549 597,04 грн.

У зв`язку з цим факти прострочення платежів відсутні.

Згідно з актом коригування від 23.09.2020 до акту приймання-передачі Послуги від 29.02.2020 встановлена переплата відповідача в розмірі 2 785 197,02 грн.

Згідно з актом коригування від 29.09.2020 до акта приймання-передачі Послуги від 31.03.2020, що отриманий відповідачем 13.10.2020, у ТОВ Дніпровські енергетичні послуги виникли зобов`язання на суму 853 078,68 грн, дана сума була погашена за рахунок переплати за актом коригування від 23.09.2020.

1.21. Жовтень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 17.09.2020 № 33115/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на жовтень 2020 року в розмірі 518 000 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на жовтень 2020 року дорівнювала 149 326 968,00 грн з ПДВ за ставкою тарифу 240,23 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 29 865 393,60 грн (149 326 968,00 грн : 5 = 29 865 393,60 грн).

Згідно з актом звірки розрахунків № 0145-02024/03/2020 за ІІІ квартал 2020 року, що підписаний 26.10.2020, станом на 30.09.2020 товариство мало переплату в розмірі 2 481 715,38 грн з ПДВ. Тому ця переплата зарахована 26.10.2020 в часткове погашення п`ятого планового платежу. Тому з суми недоплати п`ятого планового платежу у розмірі 27 383 678,21 грн з ПДВ нараховані 3% річних за один день 27.10.2020.

Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату всіх планових платежів протягом 26-27 жовтня 2020 року.

Так, 26.10.2020 відповідач перерахував на рахунок позивача 59 400 000,00 грн з ПДВ, 27.10.2020 - 87 445 252,61 грн.

Отже, Відповідач сплатив планові платежі з простроченням строку оплати таким чином:

за 1 платежем з 03.10.2020 по 25.10.2020;

26.10.2020 Відповідач сплатив 59 400 000,00 грн з ПДВ, виконавши зобов`язання зі сплати першого планового платежу в повному обсязі та частково сплативши другий плановий платіж в розмірі 29 534 606,4 грн з ПДВ.

за 2 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 13.10.2020 по 25.10.2020, з недоплаченої суми в розмірі 330 787,20 грн прострочення становить період з 26.10.2020 по 26.10.2020, оскільки 27.10.2020 відповідач сплатив 87 445 252,61 грн, погасивши заборгованість за другим плановим платежем та сплативши третій, четвертий планові платежі в повному обсязі та частково п`ятий плановий платіж в розмірі 27383678,21 грн з ПДВ.

за 3 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 16.10.2020 по 26.10.2020;

за 4 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 21.10.2020 по 26.10.2020;

за 5 платежем прострочення з 27.10.2020 по 27.10.2020 з суми недоплати 27383678,21 грн з ПДВ.

Всього 3 % річних за розрахунками Позивача визначена на суму 130 577,75 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за жовтень 2020 року, за період з 03.10.2020 по 25.10.2020 складає 56 303,61 грн; з 13.10.2020 по 25.10.2020 складає 28 270,31 грн (Сума планового платежу зменшена на суму переплати, яка утворилась за попередній місяць у сумі 3334794,06 грн. та, за умови належного виконання Позивачем своїх обов`язків, повинна бути врахована в якості оплати згідно п.6.7 Договору); з 26.10.2020 по 26.10.2020 складає 27,11 грн (Вказаний залишок заборгованості після часткової оплати у сумі 59400000,00 грн. згідно платіжного доручення № 1778627 від 26.10.2020); з 16.10.2020 по 26.10.2020складає 26 927,81 грн; з 21.10.2020по 26.10.2020 складає 14 687,90 грн; (П`ятий плановий платіж - строк оплати припадає на 25 жовтня 2020 року, який є вихідним днем (неділя). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 26.10.2020.

27.10.2020 Відповідачем сплачено 87445252,61 грн. згідно платіжних доручень № 1780265, 1780264); (При визначенні фактичної вартості послуг враховується оплата здійснена у якості попередньої оплати у сумі 146845252,61 грн. згідно платіжних доручень від 26.10.2020 № 11778627 та від 27.10.2020 № 1780265, 1780264 та переплата у сумі 3 334794,06 грн. за попередній розрахунковий період.

Загалом Відповідачем сплачено 150180046,67 грн. Різниця між сумою оплати та вартістю наданих послуг, яка становить 19744777,02 грн. (150180046,67 - 130435269,65 = 19744777,02) має бути врахована в якості погашення п`ятого планового платежу наступного розрахункового періоду на підставі п. 9 Порядку розрахунків, який є додатком 2 до Договору).

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 590 692,12 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 298 653,94 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоді визначена Позивачем на суму 522 311,01 грн.

1.22. Жовтень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 31.10.2020 направлений Користувачу 16.11.2020, вручений 20.11.2020. Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у жовтні 2020 року на загальну суму 130 435 269,65 грн з ПДВ.

Згідно з вимогами п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 25.11.2020 сплатити вартість наданих у жовтні 2020 року Послуг.

За плановими платежами відповідач сплатив 149 326 968,00 грн з ПДВ, що перевищує суму за актом приймання-передачі Послуги від 31.10.2020 на 18 891 698,34 грн з ПДВ.

У зв`язку з цим факти прострочення платежів відсутні.

1.23. Листопад 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 23.10.2020 №40870/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на листопад 2020 року в розмірі 605 000 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на листопад 2020 року дорівнювала 34 881 396,00 грн з ПДВ за ставкою тарифу 240,23 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 34 881 396,00 грн (174406980,00 грн : 5 = 34 881 396,00 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату платежів несвоєчасно.

Отже, прострочення зі сплати планових платежів становить:

за 1 платежем з 04.11.2020 по 26.11.2020;

27.11.2020 відповідач сплатив 50 000 000,00 грн з ПДВ, виконавши зобов`язання зі сплати першого планового платежу в повному обсязі та частково сплативши другий плановий платіж в розмірі 15 118 604,00 грн з ПДВ.

за 2 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 11.11.2020 по 26.11.2020, з недоплаченої суми в розмірі 19 762 792 грн. прострочення становить період з 27.11.2020 по 29.11.2020, оскільки 30.11.2020 відповідач сплатив 75 430 000,00 грн, погасивши заборгованість за другим плановим платежем та сплативши третій плановий в повному розмірі та частково четвертий плановий платіж у розмірі 20 785 812,00 грн з ПДВ.

за 3 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 17.11.2020 по 29.11.2020;

за 4 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 21.11.2020 по 29.11.2020, недоплата 14 095 584,00 грн з ПДВ (прострочення з 30.11.2020 по 30.11.2020, оскільки 01.12.2020 відповідач сплатив 20 444 634,69 грн з ПДВ, погасивши заборгованість за четвертим платежем та частково погасивши заборгованість з п`ятого планового платежу в розмірі 6 349 050,69 грн);

за 5 платежем з повної суми планового платежу прострочення становить з 26.11.2020 по 30.11.2020, недоплата 28 532 345,31 грн (прострочення з 01.12.2020 по 05.12.2020), недоплата 20 862 345, 31 грн (прострочення з 06.12.2020 по 27.12.2020, оскільки акт приймання-передачі Послуг від 30.11.2020 відповідач отримав 28.12.2020).

Всього 3 % річних нараховані Позивачем на суму 244 031,92 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за листопад 2020 року, за період з 04.11.2020 по 26.11.2020 складає 58 499,13 грн (Перший плановий платіж зменшений на суму 3851422,73 грн. на підставі Акту коригування від 02.11.2020. Цей платіж повністю сплачений 27.11.2020 згідно платіжного доручення №1825471 на суму 50000000,00 грн); з 11.11.2020 по 26.11.2020 складає 45 746,09 грн (Другий плановий платіж частково сплачено в сумі 18970026,73 грн. згідно платіжного доручення від 27.11.2020 №1825471 на суму 50000000,00 грн); з 27.11.2020по 29.11.2020 складає 3 912,63 грн (Залишок заборгованості за другим плановим платежом сплачений 30.11.2020 згідно платіжного доручення № 1828810 на суму 19909368,00 грн. Різниця між сумою оплати згідно вказаного платіжного доручення та залишком заборгованості за другим плановим платежем врахована в якості оплати наступного планового платежу (19909368,00 - 15911369,27 = 3997998,73)); з 17.11.2020 по 29.11.2020 складає 33767,29 грн (Третій плановий платіж зменшений на суму 3192094,53 грн. на підставі акту коригування від 17.11.2020.

Цей платіж сплачений 30.11.2020 згідно платіжних доручень № 1828810, 1828811, 1828930, 1828929. Різниця між сумою оплати згідно вказаних платіжних доручень та заборгованістю за третім плановим платежем врахована в якості оплати наступного планового платежу (3997998,73 + 50690632,00 + 750000,00 + 4080000,00 - 31689301,47 = 27829329,26)); з 11.11.2020 по 29.11.2020 складає 54323,49 грн (Четвертий плановий платіж частково сплачений у сумі 27829329,26 грн. 30.11.2020 згідно платіжних доручень № 1828810, 1828811, 1828930, 1828929); з 30.11.2020 по 30.11.20201 складає 578,04 грн (Залишок заборгованості за четвертим плановим платежем сплачений 01.12.2020 згідно платіжного доручення № 1829209. Різниця між сумою оплати згідно вказаного платіжного доручення та заборгованістю за четвертим плановим платежем врахована в якості оплати наступного планового платежу (8000000,00 - 7052066,74 = 947933,26)); з 26.11.2020 по 30.11.2020 складає 5139,13 грн (П`ятий плановий платіж листопада 2020 року зменшений на 19744777,02 грн на підставі п.6.7 Договору, у зв`язку з наявністю переплати в попередньому розрахунковому періоді та на 2597129,71 грн на підставі акту коригування від 25.11.2020. Залишок заборгованості за п`ятим плановим платежем сплачений 01.12.2020 згідно платіжних доручень № 1829209, 1829210); (Сума остаточного розрахунку зменшена на 177130756,13 грн:

- на суми оплати за плановими платежами - 145874634,69 грн згідно платіжних доручень від 27.11.2020 № 1825471, від 30.11.2020 № 1828810, 1828811, 1828930, 1828929, від 01.12.2020 № 1829209, 1829210;

- на суму переплати, яка виникла в минулому розрахунковому періоді в сумі 19744777,02 грн.; - на переплати згідно актів коригування від 02.11.2020, 17.11.2020, 25.11.2020 в загальній сумі 9640646,97 грн.

Також, заборгованість за фактично надані послуги була частково зменшена на суму акту коригування від 21.12.2020 на суму 1870982,74 грн за вирахуванням 285,29 грн, які були спрямовані на оплату фактичного споживання за грудень 2020 року); з 01.01.2021 по 05.01.2021 складає 2 793,82 грн (Залишок заборгованості сплачений 06.01.2021 платіжним дорученням № 1881312 на суму 7670000,00 грн. Різниця між сумою оплати та залишком заборгованості має бути врахована в якості оплати п`ятого планового платежу лютого 2020 року (7670000,00 - 6816921,32 = 853078,68 грн).

Всього інфляційні втрати нараховані Позивачем на суму 1 094 677,41 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 856 847,80 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 976 127,68 грн.

1.24. Листопад 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 30.11.2020 направлений Користувачу 15.12.2020, вручений 28.12.2020. Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у листопаді 2020 року на загальну суму 183 947 677,45 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5 Договору Відповідач повинен був до 31.12.2020 сплатити вартість наданих у листопаді 2020 року Послуг.

Згідно з актом коригування до акту від 30.04.2020 приймання-передачі Послуги, складеним 02.11.2020, у відповідача утворилася переплата в розмірі 3 851 422,73 грн.

Внаслідок коригування вартості послуг відповідно до акта коригування до акту від 31.05.2020 приймання-передачі Послуги, складеного 17.11.2020, у ТОВ Дніпровські енергетичні послуги утворилася переплата у розмірі 3 192 094,53 грн.

У зв`язку із коригуванням вартості Послуг за червень 2020 року відповідно до акта коригування від 25.11.2020 у відповідача утворилася переплата в розмірі 2 597 129,71 грн.

Всього за актами коригування переплата відповідача становила 9 640 646,97 грн. Крім того, за результатами жовтня 2020 року у відповідача малася переплата в розмірі 18891698,34 грн.

За плановими платежами відповідач сплатив 145 874 634,69 грн з ПДВ. Отже, за актом приймання-передачі Послуг Відповідач мав зобов`язання до 31.12.2020 сплатити вартість отриманих послуг в розмірі 9 540 697,45 (183 947 677,45 - 145874634,69 - 9 640 646,97 - 18891 698,34) грн з ПДВ.

Однак, Відповідач не дотримався вимог п. 6.5. Договору, здійснивши оплату послуг за листопад 2020 року несвоєчасно. Так, вказана сума була частково погашена в розмірі 1870697,45 за рахунок переплати відповідно до акту коригування від 21.12.2020, який був вручений відповідачу 04.01.2021, та за рахунок платежу в розмірі 7 670 000,00 грн, проведеного 06.01.2021.

Всього 3 % річних визначено Позивачем на суму 3 613,32 грн.

Інфляційні втрати за вказані періоди відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 14 453,29 грн.

1.25. Грудень 2020 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 23.11.2020 №47438/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на грудень 2020 року в розмірі 652 000 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на грудень 2020 року дорівнювала 244 703 424,00 грн з ПДВ за ставкою тарифу 312,76 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 48 940 684,80 грн (244 703 424,00 грн : 5 = 48 940 684,80 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату вже після отримання акта приймання-передачі Послуг від 31.12.2020. Вищевказаний акт отриманий відповідачем 19.01.2021, тому розрахунок 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу здійснений по дату, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 31.12.2020, а саме, до 18.01.2021.

Отже, прострочення зі сплати планових платежів становить:

за 1 платежем з 03.12.2020 по 18.01.2021;

за 2 платежем з 11.12.2020 по 18.01.2021;

за 3 платежем з 16.12.2020 по 18.01.2021;

за 4 платежем з 22.12.2020 по 18.01.2021;

за 5 платежем з 29.12.2020 по 18.01.2021.

Всього 3 % річних нараховано Позивачем на суму 678 937,98 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за грудень 2020 року, за період з 03.12.2020 по 31.12.2020 складає 116334,41 грн; з 11.12.2020 по 31.12.2020 складає 84 242,16 грн; з 16.12.2020 по 31.12.2020 складає 64 184,50 грн; з 22.12.2020 по 31.12.2020 складає 40 115,32 грн (Четвертий плановий платіж строк оплати припадає на 20 грудня 2020 року, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 21.12.2020); з 29.12.2020 по 31.12.2020 складає 12 034,59 грн; з 23.01.2021 по 26.01.2021 складає 90 006,76 грн (Сума остаточного розрахунку зменшена на 285,29 грн. на підставі акту коригування від 21.12.2020.

Згідно платіжного доручення від 27.01.2020 № 1902371 Відповідачем сплачено 16509359,54 грн); з 27.01.2021 по 28.01.2021 складає 42 296,93 грн (Згідно платіжних доручень від 29.01.2021 № 1909100, 1909101 Відповідачем сплачено 41150000,00 грн); з 29.01.2021 по 04.02.2021 складає 124 428,60 грн (Платіжним дорученням від 05.02.2021 № 1919607 Відповідачем сплачено 42000000,00 грн); з 05.02.2021 по 07.02.2021 (Згідно платіжних доручень від 08.02.2021 № 1920016, 1920023, 1920024 Відповідачем сплачено 118000000,00 грн); з 08.02.2021 по 08.02.2021 складає 4 660,76 грн (Згідно платіжних доручень № 1920185, 1920186, 1920187 Відповідачем сплачено 56861270,08 грн).

Всього інфляційні втрати нараховано Позивачем на суму 4 073 528,96 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 1 321 398,49 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 2 719 224,85 грн.

Всього штраф за прострочення платежів визначено Позивачем на суму 10 277 543,82 грн.

1.26. Грудень 2020 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 31.12.2020 направлений Користувачу 15.01.2021, вручений 19.01.2021. Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у грудні 2020 року на загальну суму 274 520 914,91 грн з ПДВ.

Згідно з вимогами п. 6.5 Договору Відповідач повинен був до 22 січня 2021 року сплатити вартість наданих у грудні 2020 року Послуг.

Однак, Відповідач не дотримався вимог Договору, cплативши за Послуги, надані у грудні 2020 року, протягом січня-лютого 2021 року в розмірі 274 520 629,62 грн з ПДВ.

Недоплата за надані у грудні 2020 року Послуги в розмірі 285,29 грн (274520 914,91 грн - 274 520 629,62 грн) була погашена за рахунок відкоригованої вартості Послуг згідно з актом коригування до акту приймання-передачі Послуг від 31.07.2020, який був складений 21.12.2020.

Отже, за актом приймання-передачі Послуги від 31.12.2020 відповідач повинен був до 22.01.2021 сплатити 274520 629,62 грн з ПДВ.

Відповідач несвоєчасно виконав зобов`язання зі сплати за актом приймання-передачі Послуг, здійснивши оплату таким чином:

27.01.2021 в розмірі 16 509 359,54 грн з ПДВ. Сума заборгованості становить 274 520 629,62 грн за період з 23.01.2021 по 26.01.2021, недоплата 258 011 270,08 грн з ПДВ (274 520 629,62 - 16 509 359,54), прострочення з 27.01.2021 по 28.01.2021;

29.01.2021 в розмірі 41 150 000,00 грн з ПДВ. Сума заборгованості 216 861 270,08 грн ( 258 011 270,08 - 41 150 000,00) за період з 29.01.2021 по 04.02.2021;

05.02.2021 в розмірі 42 000 000,00 грн з ПДВ. Сума заборгованості 174 861 270,08 грн (216 861 270,08 - 42 000 000,00) за період з 05.02.2021 по 07.02.2021;

08.02.2021 на загальну суму 118 000 000,00 грн з ПДВ. Сума заборгованості становить 56 861 270,08 грн (174 861 270,08 - 118 000 000,00) за період з 08.02.2021 по 08.02.2021;

09.02.2021 на загальну суму 56 861 270,08 грн з ПДВ.

Всього 3 % річних нараховано Позивачем на суму 305 225,67 грн.

Інфляційні втрати за вказаний період відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 1 220 902,69 грн.

1.27. Січень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 21.12.2021 № 57021/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на січень 2021 року в розмірі 641 200 000 кВт*год. Вартість планового обсягу на січень 2021 року дорівнювала 226 161 499,20 грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п.6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 45 232 299,84 грн (226 161 499,20 грн : 5 = 45 232 299,84 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату вже після отримання акта приймання-передачі Послуг від 31.01.2021. Вищевказаний акт отриманий відповідачем 22.02.2021, тому розрахунок 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу здійснений по дату, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 31.01.2021, а саме, до 21.02.2021.

Отже, прострочення зі сплати планових платежів становить:

за 1 платежем з 06.01.2021 по 21.02.2021;

за 2 платежем з 12.01.2021 по 21.02.2021;

за 3 платежем з 16.01.2021 по 21.02.2021;

за 4 платежем з 21.01.2021 по 21.02.2021;

за 5 платежем з 26.01.2021 по 21.02.2021.

Всього 3 % річних визначено Позивачем на суму 684 061,08 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за січень 2021 року, за період з 06.01.2021 по 31.01.2021 складає 96 660,81 грн; з 12.01.2021 по 31.01.2021 складає 74 354,47 грн (Другий плановий платіж строк оплати припадає на 10 січня 2021 року, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 11.01.2021); з 16.01.2021 по 31.01.2021 складає 59 483,57 грн; з 21.01.2021 по 31.01.2021 складає 40 894,96 грн; з 26.01.2021 по 31.01.2021 складає 22 306,34 грн; (Остаточний розрахунок в сумі 236896539,40 грн. здійснено Відповідачем у строки, встановлені Договором згідно платіжних доручень від 25.02.2021 № 1942068, 1942069, 1942070, 1942071).

Всього інфляційних втрат визначено Позивачем на суму 3 449 415,20 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 1 764 059,69 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 2 736 244,28 грн.

Всього штраф за прострочення платежів нараховано Позивачем на суму 12665043,96 грн.

1.28. За січень 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг) нарахування за позовом відсутні.

1.29. Лютий 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 25.01.2021 № 5096/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на лютий 2021 року в розмірі 614 840 446 кВт*год. Вартість планового обсягу на лютий 2021 року дорівнювала 216 864 062,40 грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 43 372 812,48 грн (216864062,40 грн : 5 = 43 372 812,48 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив оплату вже після отримання акта приймання-передачі Послуг від 31.01.2021. Вищевказаний акт отриманий Відповідачем 19.03.2021, тому розрахунок 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу здійснений по дату, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 28.02.2021, а саме, до 18.03.2021.

Отже, прострочення зі сплати планових платежів становить:

за 1 платежем з 03.02.2021 по 18.03.2021;

за 2 платежем з 11.02.2021 по 18.03.2021;

за 3 платежем з 16.02.2021 по 18.03.2021;

за 4 платежем з 23.02.2021 по 18.03.2021;

за 5 платежем з 26.02.2021 по 18.03.2021.

Всього 3 % річних нараховані Позивачем на суму 556 122,64 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за лютий 2021 року, за період з 03.02.2021 по 28.02.2021 складає 92 687,11 грн; з 12.02.2021 по 28.02.2021 складає 60 603,11 грн; з 16.02.2021 по 28.02.2021 складає 46 343,55 грн; з 23.02.2021 по 28.02.2021 складає 21 389,33 грн (Четвертий плановий платіж строк оплати припадає на 20 лютого 2021 року, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 22.02.2020); з 26.02.2021 по 28.02.2021 складає 10 371,73 грн (П`ятий плановий платіж зменшений на суму 456593,73 грн. сплачену 21.01.2021 платіжним дорученням № 1897545 на підставі п.6.7 Договору, у зв`язку з відсутністю на момент оплати заборгованості за серпень 2020 року); з 27.03.2021 по 29.03.2021 складає 57 767,75 грн.

Всього інфляційних втрат нараховано Позивачем на суму 4 568 892,07 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 867 456,25 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 2 307 671,26 грн.

Всього штрафу за прострочення платежів нараховано Позивачем на суму 9108290,61 грн.

1.30. Лютий 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуги від 28.02.2021 направлений Користувачу 15.03.2021, вручений 19.03.2021. Відповідно до акту приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у лютому 2021 року на загальну суму 234 280 335,49 грн з ПДВ.

Згідно з п. 6.5 Договору Відповідач повинен був до 24 березня 2021 року сплатити вартість наданих у лютому 2021 року Послуг.

Однак, Відповідач не дотримався своїх зобов`язань зі своєчасної сплати Послуг за лютий 2021 року, оскільки здійснив оплату вартості Послуг у розмірі 234280335, 49 грн з ПДВ 29 березня 2021 року.

Всього 3 % річних визначені Позивачем на суму 77 023,67 грн.

Інфляційні втрати відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 333 769,24 грн.

1.31. Березень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 25.02.2021 № 13361/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на березень 2021 року в розмірі 604 729 980 кВт*год. Вартість планового обсягу на березень 2021 року дорівнювала 213 297 939,60 грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 42 659 587,92 грн (213 297 939,60 грн : 5 = 42 659 587,92 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив їх оплату в квітні 2021 року.

Оплата планових платежів відбулася так:

20.04.2021 відповідач здійснив платежі на загальну суму 184 817 360,00 грн з ПДВ, погасивши заборгованість за першим, другим, третім та четвертим платежами та частково сплативши п`ятий плановий платіж в розмірі 14 179 008,32 грн з ПДВ. Отже:

1 платіж прострочення оплати з суми планового платежу 42 659 587,92 грн з ПДВ з 03.03.2021 по 19.04.2021;

2 платіж прострочення оплати з суми планового платежу 42 659 587,92 грн з ПДВ з 11.03.2021 по 19.04.2021;

3 платіж прострочення оплати з суми планового платежу 42 659 587,92 грн з ПДВ з 16.03.2021 по 19.04.2021;

4 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу 42 659 587,92 грн з ПДВ з 23.03.2021 по 19.04.2021;

5 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу 42 659 587,92 грн з ПДВ з 26.03.2021 по 19.04.2021, 23.04.2021 відповідач сплатив 46 204 315,25 грн з ПДВ, погасивши зобов`язання зі сплати частини п`ятого планового платежу в розмірі 28 480 579,60 грн з ПДВ, тому прострочення з суми 28 480 579,60 грн з ПДВ становить з 20.04.2021 до 22.04.2021.

Всього 3% річних нараховано Позивачем на суму 624 125,69 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за березень 2021 року, за період з 03.03.202 по 31.03.2021 складає 101 403,94 грн; з 11.03.2021 по 31.03.2021 складає 73 430,44 грн; з 16.03.2021 по 31.03.2021 складає 55 947,00 грн; з 23.03.2021 по 31.03.2021 складає 31 470,19 грн (Строк оплати припадає на 20 березня 2021 року, який є вихідним днем (субота). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 22.03.2021); з 26.03.2021 по 31.03.2021 складає 20 980,13 грн (Згідно платіжних доручень від 20.04.2021 № 2007937, 2007938, 2007939, 2007940 та від 23.04.2021 № 2013828, 2013829 Відповідачем сплачено 231021675,25 грн.

Всього інфляційних втрат нараховано Позивачем на суму 2 953 664,56 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 2 175 638,98 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 2 753 639,05 грн.

Всього штраф за прострочення платежів нараховано Позивачем на суму 8 958 513,45 грн.

1.32. За березень 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг) нарахування за позовом відсутні.

1.33. Квітень 2021 року (попередня оплата вартості послуг).

Листом від 23.03.2021 №18973/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на квітень 2021 року в розмірі 521 464 283 кВт*год. Вартість планового обсягу на квітень 2021 року дорівнювала 183 928 796,75 грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 36 785 759,35 грн (183928796,75грн : 5 = 36 785 759,35 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, здійснивши оплату планових платежів несвоєчасно.

Оплата планових платежів відбулася так:

1 платіж 30.04.2021 відповідач сплатив 36 817 000,00 грн з ПДВ, прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 36 785 759,35 грн з ПДВ з 03.04.2021 по 29.04.2021, переплата в розмірі 31 240,65 грн направлена на погашення другого планового платежу;

2 платіж прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 36 785 759,35 грн з ПДВ з 13.04.2021 по 29.04.2021, у зв`язку з погашенням 30.04.2021 частини другого планового платежу в розмірі 31 240,65 грн прострочення оплати з суми частини планового платежу в розмірі 36 754 518,70 грн з ПДВ становить з 30.04.2021 по 06.05.2021, оскільки 07.05.2021 відповідач сплатив 36 816 000,00 грн з ПДВ, переплата у розмірі 61 481,30 грн направлена на погашення третього планового платежу;

3 платіж прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 36 785 759,35 грн з ПДВ з 16.04.2021 по 06.05.2021, у зв`язку із частковим погашенням третього планового платежу в розмірі 61 481,30 грн з ПДВ прострочення оплати з суми частини планового платежу в розмірі 36 724 278,05 грн з ПДВ становить з 07.05.2021 по 13.05.2021, оскільки 14.05.2021 відповідач сплатив 36 816 000,00 грн з ПДВ, переплата в розмірі 91 721,95 грн направлена на погашення частини четвертого планового платежу;

4 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 36 785 759,35 грн з ПДВ з 21.04.2021 по 13.05.2021, у зв`язку із частковим погашенням четвертого планового платежу в розмірі 91 721,95 грн з ПДВ прострочення оплати з суми частини планового платежу в розмірі 36 694 037,40 грн з ПДВ становить з 14.05.2021 по 19.05.2021, оскільки 20.05.2021 відповідач сплатив 36 816 000,00 грн з ПДВ, переплата в розмірі 121 962,60 грн направлена на погашення частини п`ятого планового платежу;

5 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 36 785 759,35 грн з ПДВ з 27.04.2021 по 19.05.2021, у зв`язку із частковим погашенням п`ятого планового платежу в розмірі 121 962,60 грн з ПДВ прострочення оплати з суми частини планового платежу в розмірі 36 663 796,75 грн з ПДВ становить з 20.05.2021 по 20.05.2021. Оскільки акт приймання-передачі Послуг за квітень 2021 року Користувач отримав 21.05.2021, то прострочення з суми недоплати частини п`ятого планового платежу в розмірі 36 663 796,75 грн з ПДВ розраховано до дату, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 30.04.2021, тобто до 20 травня 2021 року.

Всього 3% річних нараховано Позивачем на суму 398 991,69 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за квітень 2021 року за період з 03.04.2021 по 30.04.2021 складає 84 426,33грн; з 13.04.2021 по 30.04.2021 складає 54 274,07 грн (Строк оплати припадає на 10.04.2021, який є вихідним днем (субота). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 12.04.2021); з 16.04.2021 по 30.04.2021 складає 45 228,39 грн; з 21.04.2021 по 30.04.2021 складає 30 152,26 грн; з 27.04.2021 по 30.04.2021 складає 12 060,90 грн (Строк оплати припадає на 25.04.2021, який є вихідним днем (неділя). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 26.04.2021);(Згідно платіжних доручень від 30.04.2021 № 2020650, від 07.05.2021 № 2028587, від 14.05.2021 № 2039735, від 20.05.2021 № 2044501, від 24.05.2021 № 2048071, 2048072, 2048073 Відповідачем сплачено 190742065,34 грн.

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 1 470 238,00 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 515 000,63 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 1 962 707,90 грн.

1.33. За квітень 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг) нарахування за позовом відсутні.

1.34. Травень 2021 року (попередня оплата вартості послуг).

Листом від 22.04.2021 №24860/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на травень 2021 року в розмірі 492 870 255 кВт*год. Вартість планового обсягу на травень 2021 року дорівнювала 173 843 224,85 грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 34 768 644,97 грн (173843224,85грн : 5 = 34 768 644,97 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, здійснивши оплату планових платежів несвоєчасно.

Оплата планових платежів відбулася так:

1 платіж 31.05.2021 відповідач сплатив 52 000 000,00 грн з ПДВ, погасивши перший плановий платіж в повному обсязі та частково сплативши другий плановий платіж в розмірі 17 231 355,03 грн з ПДВ. Прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 34 768 644,97 грн з ПДВ з 07.05.2021 по 30.05.2021;

2 платіж прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 34 768 644,97 грн з ПДВ з 12.05.2021 по 30.05.2021, у зв`язку з погашенням 31.05.2021 частини другого планового платежу в розмірі 17 231 355,03 грн прострочення оплати з суми частини планового платежу в розмірі 17 537 289,94 грн з ПДВ становить 31.05.2021 по 06.06.2021, оскільки 07.06.2021 відповідач сплатив 17 537 329,94 грн з ПДВ в рахунок погашення другого планового платежу;

3 платіж прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 34 768 644,97 грн з ПДВ з 18.05.2021 по 10.06.2021, оскільки 11.06.2021 відповідач сплатив третій плановий платіж в повному обсязі;

4 платіж 18.06.2021 відповідач сплатив плановий платіж в повному обсязі, прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 34 768 644,97 грн з ПДВ з 21.05.2021 по 17.06.2021;

5 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 34 768 644,97 грн з ПДВ з 26.05.2021 по 17.06.2021. Акт прийому-передачі Послуг від 31.05.2021 вручений Користувачу 18.06.2021, тому прострочення зобов`язання з оплати п`ятого планового платежу розраховано до дату, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 31.05.2021, тобто до 17 червня 2021 року.

Всього 3% річних нараховано Позивачем на суму 347 298,18 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за травень 2021 року, за період з 07.05.2021 по 29.05.2021 складає 65 547,45 грн; з 12.05.2021 по 29.05.2021 складає 51 298,00 грн (Строк оплати припадає на 10.05.2021, який є вихідним днем. У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 11.05.2021); з 30.05.2021 по 31.05.2021 складає 2874,97 грн (Вказаний залишок заборгованості після часткової оплати в сумі 52000000,00 грн. згідно платіжного доручення від 31.05.2021 № 2056307) з 18.05.2021 по 31.05.2021 складає 39 898,45 грн (Строк оплати припадає на 15.05.2021, який є вихідним днем (субота). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 17.05.2021) з 21.05.2021 по 31.05.2021 складає 31 348,78 грн; з 26.05.2021 по 31.05.2021 складає 17 099,33 грн; (Згідно платіжних доручень від 07.06.2021 № 2065598, від 11.06.2021 № 2066740, 2066741, від 18.06.2021 № 2081427, від 24.06.2021 № 2084752 та враховуючи часткову оплату в межах розрахункового періоду у сумі 52000000,00 грн. загалом Відповідачем було сплачено 152064326,44 грн).

Всього інфляційні втрати визначені Позивачем на суму 1 043 059,34 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 903 984,77 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди нарахована Позивачем на суму 1 734 490,83 грн.

1.35. За травень 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг) нарахування у позові відсутні.

1.36. Червень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).

Листом від 24.0.2021 № 30100/DNEP відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на червень 2021 року в розмірі 443 628 175 кВт*год. Вартість планового обсягу на червень 2021 року дорівнювала 156 474 755,40грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 31 294 951,08 грн (156474755,40 грн : 5 = 31 294 951,08 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, оскільки здійснив їх оплату 30.06.2021, 19.07.2021, 23.07.2021.

Оплата планових платежів відбулася так:

30.06.2021 відповідач здійснив платежі на загальну суму 103 245 000,00 грн з ПДВ, погасивши заборгованість за першим, другим, третім та частково сплативши четвертий платіж в розмірі 9 360 146,76 грн з ПДВ.

Отже,

1 платіж прострочення оплати з суми планового платежу 31 294 951,08 грн з ПДВ з 03.06.2021 по 29.06.2021;

2 платіж прострочення оплати з суми планового платежу 31 294 951,08 грн з ПДВ з 11.06.2021 по 29.06.2021;

3 платіж прострочення оплати з суми планового платежу 31 294 951,08 грн з ПДВ з 16.06.2021 по 29.06.2021;

4 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу 31 294 951,08 грн з ПДВ з 23.06.2021 по 29.06.2021, прострочення з суми недоплати в розмірі 21 934 804,32 грн з ПДВ розраховано з 30.06.2021 по 18.07.2021. Оскільки акт приймання-передачі Послуг за червень 2021 року Користувач отримав 19.07.2021, то прострочення з суми недоплати частини четвертого платежу розраховано до дати, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 30.06.2021, тобто до 18 липня 2021 року.

5 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу 31 294 951,08 грн з ПДВ з 30.06.2021 по 18.07.2021, оскільки акт приймання-передачі Послуг за червень 2021 року Користувач отримав 19.07.2021. Прострочення з суми планового платежу розраховано до дати, що передує даті вручення акта приймання-передачі Послуг від 30.06.2021, тобто до 18 липня 2021 року.

Всього 3 % річних нараховано Позивачем на суму 255 462,50 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за червень 2021 року, за період з 03.06.2021 по 29.06.2021 складає 69 449,07 грн; з 11.06.2021 по 29.06.2021 складає 48 871,57 грн; з 16.06.2021 по 29.06.2021 складає 36 010,63 грн; з 22.06.2021 по 29.06.2021 складає 20 577,50 грн (Строк оплати припадає на 20.06.2021, який є вихідним днем (неділя). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 21.06.2021.

30.06.2021 Відповідачем сплачено 103245000,00 грн. згідно платіжних доручень № 2090891, 2090892, 2090893); з 30.06.2021 по 30.06.2021 складає 1 802,86 грн; з 26.06.2021 по 30.06.2021 складає 12 860,94 грн; (Згідно платіжних доручень № 2090891, 2090893, 2090892 від 30.06.2021 Відповідачем сплачено 103245000,00 грн. Платіжними дорученнями від 19.07.2021 № 2119719 та від 23.07.2021 № 2125984, 2125985 Відповідачем загалом сплачено 42928635,22 грн. Отже, остаточний розрахунок у сумі 146173635,22 грн. здійснений Відповідачем у строки, встановлені Договором).

Всього інфляційні втрати нараховано Позивачем на суму 178 409,55 грн.

Згідно контр розрахунку Відповідача інфляційні втрати склали 125 179,80 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 1 277 312,49 грн.

1.37. За червень 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг) нарахування у позові відсутні.

1.38. Липень 2021 року (попередня оплата вартості послуг).

Листом від 23.06.2021 № 36050/DNEP Відповідач повідомив про планові обсяги передачі електричної енергії на липень 2021 року в розмірі 458 788 198 кВт*год. Вартість планового обсягу на липень 2021 року дорівнювала 161 821 938,80 грн з ПДВ за ставкою тарифу 293,93 грн/МВт*год.

Отже, Відповідач повинен був відповідно до п. 6.2. Договору здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості у кожен з наступних періодів:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги;

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

Мінімальний розмір платежу попередньої оплати становить 32 364 387,76 грн (161821938,80грн : 5 = 32 364 387,76 грн).

Проте Відповідач не дотримався вимог Договору щодо своєчасної сплати усіх планових платежів, здійснивши оплату планових платежів несвоєчасно.

Оплата планових платежів відбулася так:

1 платіж 30.07.2021 відповідач сплатив 93 092 387,76 грн з ПДВ, погасивши заборгованість за першим, другим та частково сплативши третій платіж в розмірі 28 363 612,24 грн з ПДВ. Прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 32 364 387,76 грн з ПДВ з 03.07.2021 по 29.07.2021;

2 платіж прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 32 364 387,76 грн з ПДВ з 13.07.2021 по 29.07.2021;

3 платіж прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 32 364 387,76 грн з ПДВ з 16.07.2021 по 29.07.2021, у зв`язку із частковим погашенням третього планового платежу в розмірі 28 363 612,24 грн з ПДВ прострочення оплати з суми частини планового платежу в розмірі 4 000 775,52 грн з ПДВ становить з 30.07.2021 по 11.08.2021, оскільки 12.08.2021 Відповідач отримав акт приймання-передачі Послуг за липень 2021 року. Отже, прострочення розраховано по дату, що передує даті отримання акта приймання-передачі Послуг від 31.07.2021, тобто до 11.08.2021;

4 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 32 364 387,76 грн з ПДВ з 21.07.2021 по 11.08.2021;

5 платіж - прострочення оплати з суми планового платежу в розмірі 32 364 387,76 грн з ПДВ з 27.07.2021 по 11.08.2021.

Всього 3 % річних нараховано Позивачем на суму 259 643,12 грн.

Проте, згідно з Контр розрахунком Відповідача, 3% річних за липень 2021 року за період з 03.07.2021 по 29.07.2021 складає 71 822,34 грн; з 13.07.2021 по 29.07.2021 складає 45221,47 грн (Строк оплати припадає на 10.07.2021, який є вихідним днем (субота). У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 12.07.2021); з 16.07.2021 по 29.07.2021 складає 37241,21 грн (30.07.2021 Відповідачем сплачено 93092387,76 грн. згідно платіжних доручень № 2134242, 2134359, 2134360); з 29.07.2021 по 31.07.2021 складає 986,49 грн; з 21.07.2021 по 31.07.2021 складає 29 260,95 грн; з 27.07.2021по 31.07.2021 складає 13 300,43 грн (Строк оплати припадає на 25.07.2021, який є вихідним днем (неділя) У зв`язку з чим, останній день строку переноситься на 26.07.2021); (12.08.2021 сплачено 4001000,00 грн згідно платіжного доручення № 2149685.

18.08.2021 сплачено 32364387,76 грн згідно платіжних доручень № 2154048, 2154049, 2154050. Загалом до закінчення терміну остаточного розрахунку Відповідачем сплачено 129457775,52 грн); з 18.08.2021 по 19.08.2021 складає 5 076,49 грн (20.08.2021 Відповідачем сплачено 30882007,21 грн згідно платіжних доручень № 2164002, 2164003).

Всього інфляційні втрати визначено Позивачем на суму 64 728,78 грн.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди визначена Позивачем на суму 1 350 182,15 грн.

1.39. Липень 2021 року (розрахунок за фактичний обсяг послуг).

Акт приймання-передачі Послуг від 30.04.2021 направлений Користувачу 11.08.2021, вручений 12.08.2021.

Відповідно до акта приймання-передачі Послуги Відповідач отримав Послугу у липні 2021 року на загальну суму 160 339 782,73 грн з ПДВ.

Згідно з вимогами п. 6.5. Договору Відповідач повинен був до 17серпня 2021 року сплатити вартість наданих у липні 2021 року Послуг.

Відповідач станом на 17.08.2021 сплатив вартість Послуг у розмірі 97 093 387,76 грн з ПДВ.

Недоплата у розмірі 63 246 394,97 грн з ПДВ була погашена такими платежами:

18.08.2021 - три платежі на загальну суму 32 364 387,76 грн з ПДВ (недоплата в розмірі 30 882 007,21 грн. з ПДВ, прострочення 18.08.2021 по 19.08.2021);

20.08.2021- два платежі на загальну суму 30 882 007,21 грн з ПДВ.

Отже, відповідач не дотримався п. 6.5. Договору, прострочивши зобов`язання зі сплати вартості Послуг за актом приймання-передачі Послуг.

Всього 3 % річних за фактом несвоєчасної сплати платежу визначено Позивачем на суму 5 076,49 грн.

Інфляційні втрати відсутні.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди нарахована Позивачем на суму 27 074,64 грн.

Отже, позовні вимоги (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) складають 95 217 314,54 грн, з яких 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 6 633 774,07 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 525 314,38 грн, пеню в розмірі 22629008,18 грн, штраф в розмірі 44 429 217,91 грн.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Що стосується нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, варто зауважити, що частиною другою статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

За приписом пункту 2 частини третьої статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.

Згідно з пунктом 7.1 договору ОСП має право, зокрема отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу.

ЦК України та ГК України визначають, що за порушення зобов`язань передбачена відповідальність.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20).

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

В постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) Велика Палата Верховного Суду, застосовуючи положення частини другої статті 625 ЦК України погодилася з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 (провадження №3-295гс16), про те, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 07.03.2018 у справі № 910/23585/16, від 14.03.2018 у справі № 910/24853/13, від 26.10.2018 у справі № 910/1775/18, від 20.11.2018 у справі № 916/75/18, від 21.06.2019 у справі №910/9288/18, від 01.07.2019 у справі № 910/5773/18, від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, від 17.10.2018 у справі № 923/1151/17, від 18.12.2019 у справі № 906/190/19 зазначив, що грошовим є зобов`язання, що передбачає передачу грошей як предмета договору або їх сплату як ціни договору.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати послуг з передачі електричної енергії у строки та терміни, визначені умовами договору, позивач на підставі статті 625 Цивільного кодексу України має право нараховувати 3% річних та інфляційні втрати.

Слід наголосити на тому, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови).

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 ЦК України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

В постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду висловив правову позицію, згідно з якою статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Механізм розрахунку інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць, виглядає наступним чином: якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

В свою чергу, апеляційний суд зауважує, що положеннями частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом статті 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною п`ятою статті 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Пунктом 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» роз`яснено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Крім того, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16 зазначено наступне: в даному випадку суд першої інстанції вірно здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, оскільки, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних (п. 35.3). Враховуючи викладене, правомірними є висновки господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 782 913,52 грн та відмови в частині стягнення 3% річних в сумі 39 583,31 грн оскільки позивачем у розрахунку 3% річних в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних, включено день фактичної сплати суми заборгованості." (п. 35.4.).

Висновки, щодо того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, підтримані Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постановах від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 10.04.2019 у справі № 910/13064/17, від 16.04.2019 у справі № 922/744/18, від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13 від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 10.12.2019 у справі № 912/2750/18.

Обчислення пені, 3% річних та інфляційних втрат не потребує спеціальних знань, оскільки їх розмір визначається шляхом математичних розрахунків з урахуванням норм законодавства та умов договору, що віднесено до компетенції суду (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 02.07.2019 у справі № 925/1641/17).

Крім того, у Постанові Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17 викладений наступний правовий висновок: «З огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контр розрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем)».

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 21.05.2019 у справі №916/2889/13, від 16.04.2019 у справах №922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 у справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 21.05.2018 у справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 у справі № 927/467/17.

Колегія суддів зауважує, що в даній справі наявні надані відповідачем власні контр розрахунки заявлених до стягнення сум штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши методику розрахунків Сторін, перевіривши їх правильність та здійснивши власний перерахунок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Позивачем допущено порушення законодавства при обчисленні сум 3% річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення, а також не враховано правові висновки суду касаційної інстанції та фактичні обставини справи:

1) Позивачем неправильно зазначено дату отримання Відповідачем Акту приймання-передачі послуги за лютий 2021 року від 28.02.2021 (т. 1 а.с. 79), а саме: Позивачем зазначено дату отримання 19.03.2021, з якого він починає обчислювати строк розрахунків з ОСП за фактичний обсяг послуги (3 банківські дні), в той час, як фактичною датою отримання вказаного Акту є 23.03.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 80), а отже розрахунки Позивача штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат за вказаний період є арифметично неправильними.

2) При обчисленні інфляційних втрат Позивачем неправомірно розраховані такі за період з 11.01.2020 по 23.01.2020, з 13.10.2020 по 25.10.2020, з 14.05.2021 по 19.05.2021, тобто коли час прострочення у неповному місяці був менше половини місяця, тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

3) Розрахунок 3% річних зроблено Позивачем без урахування ч. 5 ст. 254 ЦК України, а саме якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (планові платежі) та умов п. 6.5. Договору, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 саме банківських днів з моменту та на підставі отриманого акту приймання-передачі Послуги.

4) В період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних Позивачем включено день фактичної сплати суми заборгованості (квітень 2020, червень 2020).

Таким чином, 3% річних, які підлягають стягненню з відповідач на користь позивача, згідно проведеного перерахунку, з урахуванням вищезазначених обставин, складають 3 888 019,23 грн, що відповідає сумі, яка була стягнута судом першої інстанції. Решта вимог позивача про стягнення 3% річних є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 2 225 572,73 грн 3% річних належить залишити в силі, одночасно відхиливши доводи апелянта ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" за вказаних у пунктах 1-4 мотивів.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правильними є нарахування за прострочення планових платежів: за січень 2020 в сумі 35 672,93 грн, за березень 2020 в сумі 366 992,64 грн, за квітень 2020 в сумі 292 519,99 грн, за травень 2020 в сумі 146 047,41 грн, за червень 2020 в сумі 32 627,17 грн, за вересень 2020 в сумі 250 742,46 грн, за жовтень 2020 в сумі 298 653,94 грн, за листопад 2020 в сумі 856 847,80 грн, за грудень 2020 в сумі 1 321 398,49 грн, за січень 2021 в сумі 1764059,69 грн, за лютий 2021 в сумі 867 456,25 грн, за березень 2021 в сумі 2 175 638,98 грн, за квітень 2021 в сумі 515 000,63 грн, за травень 2021 в сумі 903 984,77 грн, за червень 2021 в сумі 125 179,80 грн, за липень 2021 в сумі 68 729,55 грн; та за прострочення термінів фактичних розрахунків: за лютий 2020 в розмірі 0,13 грн, за березень 2020 в розмірі 148358,97 грн, за липень 2020 в розмірі 19,56 грн.

При цьому судом враховано, що по плановим платежам у періодах грудень 2019, липень 2020, серпень 2020 мала місце дефляція, тобто інфляційне збільшення суми боргу було від`ємним, а остаточний розрахунок за грудень 2019, січень 2020, лютий 2020, квітень 2020, травень 2020, червень 2020, серпень 2020, вересень 2020, жовтень 2020, січень 2021, лютий 2021, березень 2021, квітень 2021, травень 2021, червень 2021, липень 2021 здійснений Відповідачем своєчасно.

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат позивача за прострочення грошових зобов`язань відповідачем у спірному періоді складає 9 685 010,71 грн.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в частині стягнення з ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» на користь ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 21126157,32 грн належить змінити, зменшивши суму стягнення до 9 685 010,71 грн.

Щодо нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу), колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 статті 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з приписами статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; цей розмір обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена в постановах Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі № 25/187 та від 07.11.2011 у справі № 5002-2/5109-2010"; постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 910/10224/14, від 23.05.2018 у справі № 910/15492/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17.

Відповідно до п. 6.7. Договору у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штрафу розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/13064/17 вказано: "Верховний Суд зазначає, що з огляду на відсутність підстав нарахування пені в періоди до укладення додаткових договорів та наявність прострочення сплати процентів за частину місяців, охоплених додатковими договорами від 04.12.2014, підлягає з`ясуванню розмір пені та правильність розрахунку, оскільки позивачем у розрахунки включено в періоди простроченого платежу і день фактичної сплати заборгованості. Враховуючи викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо розміру пені є передчасними."

Так, з матеріалів даної справи вбачається, що Позивач нараховує Відповідачу пеню та штраф за порушення грошових зобов`язань за період травень 2020 липень 2021.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року, який неодноразово продовжувався Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийняла постанову від 08.04.2020 № 766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Постанова № 766). Пунктом 1 Постанови № 766 встановлено, що «Оператору системи передачі (який виконує функцію Адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені підпунктами 1 6 пункту 1.7.2 глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 307, та заходи, передбачені пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 309».

Відповідно до положень Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»:

- Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг (частина перша статті 1);

- Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом (стаття 3);

- рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (стаття 14).

В свою чергу, підпунктом 27 пункту 2.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 09.11.2017 №1388 встановлено, що «При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та чинним законодавством». Абзацом 3 частини 5 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачається, що «Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями».

Отже, Позивач, як ліцензіат з передачі електричної енергії зобов`язаний виконувати рішення НКРЕКП, які є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики.

Постановою НКРЕКП від 27 січня 2021 року № 93 були внесені зміни до Постанови № 766, зокрема, виключено положення щодо не застосування оператором системи передачі до електропостачальників заходів, передбачених пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі.

Пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії встановлено, що «У випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим Договором Користувач сплачує ОСП пеню в розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу».

Аналогічні умови містяться в пункті 6.7 укладеного між сторонами Договору.

Отже, у період з 08.04.2020 по 27.01.2021 діяли обмеження щодо застосування Оператором системи передачі, яким є позивач, до електропостачальника (відповідача у справі) заходів щодо нарахування пені, які не були враховані позивачем у своєму розрахунку.

Подібні за змістом правові висновки наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 911/782/21, від 21.06.2022 у справі № 908/1006/21.

Крім того, відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Аналогічне тлумачення принципу дії законів та інших нормативно-правових актів у часі міститься у пункті 2 рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)" та у пункті 4 рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2001 від 05.04.2001 "У справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа про податки).

Дія постанови НКРЕКП від 08.04.2020 №766 "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розпочалася з моменту набрання цим актом чинності і припинилася, відповідно, з втратою ним чинності, а тому апеляційний суд вважає безпідставними твердження апелянта ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", що подання позовної заяви з вимогами про стягнення пені, нарахованої у спірний період після втрати названою постановою чинності, може бути підставою для нарахування пені за період, коли вона була чинною.

Посилання скаржника на те, що в даному випадку мали застосовуватися норми ЦК України та норми ГК України, оскільки вони мають вищу юридичну силу, ніж постанова НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відхиляються колегіє суддів з огляду на те, що положення названої постанови НКРЕКП є спеціальними щодо правового регулювання спірних правовідносин у даній справі.

А за наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм необхідно керуватися принципом lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (§ 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» від 25.03.1999, § 15 рішення у справі «Баранкевич проти Росії» від 26.07.2007 тощо)».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 263/15749/16-а, від 29.01.2019 у справі № 807/257/14, від 03.03.2021 у справі № 522/799/16-ц.

Так само, є необґрунтованими посилання апелянта на висновки Центрального апеляційного господарського суду в постанові від 18.11.2021 у справі № 908/1006/21 щодо незастосування постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 у подібних правовідносинах, оскільки вказана постанова суду апеляційної інстанції була скасована у відповідній частині постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022, а справу № 908/1006/21 в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин у цій справі норми постанови НКРЕКП від 08.04.2020 №766 "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати увагу на наступному.

Так, в 6.1. Договору сторони визначили, що розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим Договором є 1 календарний місяць.

Відповідно до п. 6.2. Договору Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

А за умовами п. 6.5. Договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акту приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Системи управління ринком (далі-Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Виходячи з аналізу пункту 6.5 Договору, в акті приймання-передачі послуги з ПЕЕ вказується вартість фактично наданої послуги, обсяг попередніх оплат і сума, яка підлягає оплаті, або переплата як різниця між вартістю фактично отриманої послуги та сумою попередніх оплат.

Саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом трьох банківських днів суми, зазначеної в акті.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання та в межах Договору щомісяця проводились оплати 5 планових попередніх платежів, а також оплата по факту по закінченні розрахункового місяця. Вказані платежі є окремими зобов`язаннями.

Водночас, оплата по факту може як мати місце, так і ні, якщо фактичний обсяг послуги з ПЕЕ виявиться меншим, ніж було заплановано та оплачено користувачем.

З редакції пункту 6.5 Договору вбачається, що саме в акті вказується вартість фактично наданої послуги з ПЕЕ, обсяг попередніх оплат і сума, що підлягає оплаті (або переплата), як різниця між вартістю фактично отриманої послуги і сумою попередніх оплат.

Отже, саме з дати отримання відповідного акта виникає обов`язок здійснити оплату протягом 3 банківських днів на суму, вказану в акті.

Поряд з тим, в пункті 6.7. Договору сторони обумовили, що у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штрафу розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Слід зауважити, що статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом статті 252 ЦК України строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У частинах 3, 4 ст. 213 ЦК України визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні правочину та втілюються в трьох рівнях тлумачення, зокрема шляхом порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину загалом.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору засвідчує, що для здійснення планових платежів встановлений строк оплати, який визначений в пункті 6.2. для кожного платежу окремо, в свою чергу, за здійснення розрахунку за фактичний обсяг послуг встановлений термін, оскільки момент виникнення зобов`язання з оплати, пов`язується з вказівкою на подію отримання акта приймання-передачі Послуги.

Таким чином, застосування штрафних санкцій (пені та штрафу), передбачених п. 6.7. Договору, можливе лише саме за порушення термінів розрахунків.

З урахуванням цього, а також пункту 1.7.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, колегія суддів доходить висновку, що відповідальність за неоплату послуги з ПЕЕ у вигляді 7% штрафу може наставати за сукупності двох умов: наявність простроченої оплати після отримання акта приймання-передачі і тривалість такого прострочення більше 30 календарних днів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/3711/21.

Судом встановлено, що загалом за спірний період грудень 2019 року липень 2021 року відсутнє прострочення оплати відповідачем терміну понад тридцять календарних днів, а тому в силу пункту 6.7 Договору відсутні підстави для нарахування відповідачу штрафу в розмірі 7%, тобто позовні вимоги про стягнення такого штрафу в сумі 44 429 217,91 грн є необґрунтованими.

«Відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, звертаючись з позовом про стягнення неустойки, позивач повинен довести наявність правових підстав для притягнення боржника до такого виду цивільно-правової відповідальності» (висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 21.05.2019 у справі № 908/1473/18).

Враховуючи вищенаведене, позивач за первісним позовом не довів суду наявність правових підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 7% за порушення термінів розрахунків на понад 30 днів, а тому позовна вимога про його стягнення не підлягає задоволенню.

Що ж до нарахування пені, то з огляду на дію обмежень щодо застосування Оператором системи передачі, яким є позивач, до електропостачальника (відповідача у справі) заходів щодо нарахування пені, встановлених постановою НКРЕКП від 08.04.2020 №766; зміст пунктів 6.5., 6.7. Договору щодо розрахунків за фактичний обсяг послуг, визначений на підставі актів та відповідальності за порушення саме термінів розрахунків, які визначені моментом отримання акта приймання-передачі Послуги; правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постановах від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16, від 10.04.2019 у справі № 910/13064/17, від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 у справі № 922/744/18, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 про не включення дня фактичної сплати суми заборгованості в період часу, за який здійснюється стягнення пені, та встановлені обставини справи, зокрема, щодо дійсної дати отримання акту приймання-передачі Послуги за лютий 2021 року 23.03.2021, здійснивши власний перерахунок, апеляційний суд дійшов висновку, що вимога позивача є обґрунтованою в частині стягнення з Відповідача пені за прострочення термінів розрахунків за лютий 2021 у період з 27.03.2021 по 28.03.2021 в розмірі 166 884,62 грн та за липень 2021 у період з 18.08.2021 по 19.08.2021 в розмірі 27 074,64 грн, що загалом складає 193 959,26 грн.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість зменшення суми штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на 90%, з огляду на те, що те, що Відповідач не має основної заборгованості, яка було погашена ще до подачі позову до суду, періоди прострочення не мали тривалого характеру, а в розрахунках між сторонами заборгованість з планових платежів в деяких випадках погашалась переплатами по факту споживання або переплатою за минулі періоди.

Колегія суддів вважає, що підстави для зменшення пені відсутні, з огляду на наступне.

В постанові від 08.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика палата Верховного Суду зауважила, що за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин; зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі; господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань; з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 08.05.2018 у справі № 924/709/17, від 10.09.2019 у справі № 904/4685/18 наголосив, що зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків (п. 13).

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 18.06.2019 у справі № 914/891/16).

Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Згідно ч. 2 цієї статті учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

А відповідно до приписів ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вже було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Відповідач, починаючи з грудня 2019 року, систематично порушує вимоги Договору щодо строків оплати наданих послуг з ПЕЕ, передбачених розділом 6 Договору, тобто це не є винятковим випадком.

В свою чергу, статтею 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

А згідно ч. 1 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Матеріали справи не містять доказів того, що застосування до Відповідача штрафних санкцій в присудженому розмірі - 193 959,26 грн, який є істотно меншим, від заявленої суми штрафних санкцій позивачем в остаточній редакції позовних вимог, а також порівняно із стягнутою судом першої інстанції сумою 3% річних та сумою інфляційних, яку просив стягнути відповідач (апелянт) та яка стягнена судом апеляційної інстанції, може призвести до набуття ним статусу «переддефолтний», а в подальшому і «дефолтного» стану, що одночасно призведе до повного зупинення його діяльності як постачальника електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

А за приписами ч. 1 ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин…

Апеляційний суд зауважує, що встановлені обставини свідчить про те, що відповідачем не було вжито всіх необхідних залежних від нього заходів щодо своєчасного та належного виконання покладених на нього Договором обов`язків та усунення допущених ним порушень.

Отже, враховуючи те, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені - є прерогативою суду, яке реалізується ним на власний розсуд, виходячи з системного та комплексного аналізу всіх фактичних обставин справи та поданих сторонами доказів, апеляційний суд вважає необґрунтованим зменшення місцевим господарським судом розміру стягненого штрафних санкцій на 90%, з огляду на вищезазначені обставини щодо порушення строків розрахунків, які зумовлені, в тому числі суб`єктивними підставами, а також, зважаючи на рівність захисту прав всіх учасників господарських відносин (суб`єктів господарювання), доходить висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені та задоволення відповідного клопотання апелянта (відповідача), внаслідок чого, пеня підлягає стягненню з останнього на користь позивача в обчисленому судом розмірі -193959,26 грн.

За таких умов, оскаржуване рішення у відповідній частині підлягає зміні.

При цьому доводи апелянта ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про те, що висновок суду про незаконність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за фактами несвоєчасної оплати за актами коригування є неправомірним з огляду на надану ним суду листом від 24.11.2021 № 01/53587 копію договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024 у редакції додаткової угоди від 21.09.2021 № 5, апеляційним судом відхиляються з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтею 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З урахуванням наведених положень законодавства колегія суддів зазначає, що зміни до умов типових договорів не переносяться автоматично у вже укладені договори, а вносяться за згодою сторін через укладення додаткових угод чи договорів про внесення змін до відповідних договорів.

У постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19 викладено правову позицію, відповідно до якої, якщо договір, укладений сторонами, не відповідає змісту типового договору, або у разі неприведення договору у відповідність до вимог типового договору з урахуванням внесених до нього змін, чинне законодавство не передбачає можливості безпосереднього застосування до відповідних правовідносин типового договору (пункт 136 постанови).

Так, предметом позову є стягнення компенсаційних втрат та штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024 у редакції додаткової угоди від 06.09.2019.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції до Договору було внесено зміни та викладено його в редакції додаткової угоди № 5 від 21.09.2021.

Зокрема, п. 5.5 Договору було доповнено умовами, що врегульовують правовідносини щодо оплати послуг за актами коригування.

Так, згідно абз 3 та 4 п. 5.5. Договору коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в сервісі згідно з вимогами Правил ринку. Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості Послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.

Слід зауважити, що спірні правовідносини регулюються саме положеннями укладеного між сторонами договору, тоді як умови Типового Договору, як і постанови НКРЕКП, є правовою підставою для внесення змін договірних відносин, та не може безпосередньо врегульовувати договірні відносини сторін в інший, ніж узгоджено ними, спосіб.

Судом першої інстанції встановлено, що Договір від 01.01.2019 № 0145-02024 у редакції додаткової угоди від 06.09.2019 не містив умови щодо порядку та строків розрахунків за актами коригування у випадку коригування вартості наданої Послуги в бік збільшення.

В свою чергу апелянт стверджує про безпідставне неприйняття наданих ним суду доказів, а саме: листом від 24.11.2021 № 01/53587 копію договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024 у редакції додаткової угоди від 21.09.2021 № 5.

При оцінці вказаних обставин, колегія суддів виходить з того, що основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Аналогічні приписи закріплено у ст.ст. 7, 11 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономаренко проти України»).

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

При цьому, учасники справи зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до правового висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача).

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є, серед іншого, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Як передбачено ч. 1 ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше (п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються (ч. 1 ст. 209 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що 09.09.2021 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче судове засідання відкладено на 28.09.2021 на 11:00 год.

28.09.2021 в засіданні оголошено перерву до 19.10.2021 о 10:00 год.

19.10.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.11.2021 о 10:00 год.

Разом з тим, 25.11.2021 Позивач подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (т. 2 а.с. 158-194).

Слід зауважити, що в порушення ч. 4 ст. 80 ГПК України заявник не повідомляв письмово суд про те, що дані докази не можуть бути подані у встановлений законом строк з об`єктивних причин, як і не зазначив причини, з яких докази не можуть бути подані у зазначений строк; а також ним не надано докази, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Не повідомляв про ці обставини ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" і суд в підготовчому засіданні, як і не навів поважних причин неподання вказаного клопотання в підготовчому провадженні. При цьому саме клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи не містить прохання про поновлення строку на подання доказів, як і обґрунтування неможливості їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від заявника, всупереч вимогам ч. 8 ст. 80 ГПК України.

Отже, при вирішенні цього спору суд першої інстанції правильно не прийняв вказані докази та керувався фактичними умовами укладеного між сторонами договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024 у редакції додаткової угоди від 06.09.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки Позивач не направляв вимоги про сплату коригуючих платежів, відсутні підстави вважати про виникнення боргу та нарахування 3% річних та інфляційних втрат на коригуючи платежі, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Водночас, посилання скаржника на те, що умови додаткової угоди № 5 від 21.09.2021 мають вирішальне значення для правильності вирішення цього спору, оскільки ця угода поширює свою дію на правовідносини, що виникли між сторонами до її укладення, зазначеного вище не спростовують, адже вказані обставини та доводи могли бути покладені в обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, втім не можуть бути підставою для скасування судового рішення місцевого господарського суду у відповідній частині (щодо вимог за коригуючими актами), тобто без констатування порушення цим судом норм матеріального та/або процесуального права.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 924/462/21.

Аргументи скаржника ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про необхідність покладення всіх судових витрат на відповідача в порядку ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку що зі сторони останнього мало місце прострочення зобов`язань, є безпідставними та суперечать приписам ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України, а відтак відхиляються апеляційним судом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Необхідно акцентувати увагу на п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, в якому зазначено: за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

Принцип справедливості судового розгляду в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet V. France, заява №23805/94) ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним, з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014: «Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року)

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).

Підсумовуючи усе вищевикладене, враховуючи допущені судом першої інстанції неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ТОВ "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" задовольнити частково, змінивши рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 21126157,32 грн та штрафних санкцій в розмірі 298 751,35 грн за наведених у цій постанові мотивів, шляхом викладення резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційні втрати в розмірі 9 685 010,71 грн, пеню в розмірі 193 959,26 грн

При цьому частиною 14 статті 129 ГПК України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір розподіляється відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України наступним чином: за подання позову з відповідача на користь позивача належить стягнути в розмірі 114872,73 грн (пропорційно задоволеним вимогам).

Водночас, в силу положень частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної апеляційної скарги на судове рішення, розмір якого обумовлено у п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону та становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку оспорювана позивачем сума становить 69 904 386,64 грн, а відповідачем - 11 545 938,70 грн, та саме з цих сум має обраховуватися розмір судового збору за подання апеляційної скарги, а не із ціни позову та сплаченого судового збору за його подання.

Подібні за змістом висновки наведені у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 914/842/19.

Виходячи із оспорюваної відповідачем суми 11 545 938,70 грн, ставки судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову, яка в силу п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2021 році (2 270 грн), та ставки судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги (150%), у даному випадку позивачем при поданні апеляційної скарги мало бути сплачено 259 783,62 грн судового збору.

Натомість, відповідачем сплачено 1 191 750,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2387893 від 17.01.2022 (т. 3 а.с. 13).

За приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 цієї статті у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

А як передбачено ч. 5 цієї статті повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином, апеляційним господарським судом було встановлено, що апелянтом ТОВ "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" було сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, який може бути повернутий з державного бюджету за умов подання відповідного клопотання, як це передбачено Законом України «Про судовий збір».

З огляду на приписи ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України з позивача на користь відповідача належить стягнути витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 259 783,62 грн, а витрати позивача за подання своєї апеляційної скарги в розмірі 1191750,00 грн залишити за ним.

Керуючись статтями 123, 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі № 904/5899/21 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі № 904/5899/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі №904/5899/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційних втрат в розмірі 21126157,32 грн та штрафних санкцій в розмірі 298 751,35 грн змінити.

Викласти резолютивну частину рішення щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, штрафних санкцій та судового збору в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційні втрати в розмірі 9 685 010,71 грн, пеню в розмірі 193 959,26 грн, витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 114872,73 грн.

В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі № 904/5899/21 залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 259 783,62 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.07.2022

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов