ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р. Справа№ 910/13235/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022 (повний текст рішення складено 10.02.2022)

у справі № 910/13235/21 (суддя Грачов В.М.)

За позовом Черкаської міської ради

до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк"

про стягнення 52504 грн. 97 коп., -

В С Т А Н О В И В :

У 2021 році Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" про стягнення 52504 грн. 97 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач фактично користувався земельною ділянкою площею 0,1850 га, яка знаходиться за адресою вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільна, 3, в м. Черкаси без оплати за її користування за період з 01.09.2020 року по 27.04.2021 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" 52504 грн. 97 коп. безпідставно утриманих коштів для зарахування до міського бюджету м. Черкаси та 2270 грн. судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею та зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приват Банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Одночасно, з апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що протягом декількох років неодноразово звертався до позивача задля належного оформлення права постійного користування чи оренди спірною земельною ділянкою. При цьому, апелянт зазначає, що вживав заходів, щодо отримання земельної ділянки у користування та будь-якого зволікання та/або бездіяльності з боку банку, щодо оформлення земельної ділянки відсутні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022, витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №910/13235/21.

23.05.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Черкаської області надійшли матеріали справи №910/13235/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.06.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Черкаської міської ради, позивача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252378109 від 13.04.2021 року (т.1 а.с.10-11), вбачається запис про право власності 16066340; дата державної реєстрації права власності на нерухоме майно - 20.08.2016 року внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М. на підставі договору іпотеки, серія та номер: 5635, виданого 09.08.2016 року про належність відповідачу нежитлового приміщення - комплексу автозаправної станції, що розташоване в м. Черкаси, по провулку Котовського, будинок № 2/вулиця Надпільна, будинок 3.

Розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації від 28.04.2016 року № 195 "Про перейменування об`єктів топоніміки міста Черкаси", провулок Котовського в місті Черкаси перейменовано на вулицю Івана Гонти.

Об`єкт нерухомого майна відповідача розташований на земельній ділянці за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільна, 3, яка належить територіальній громаді міста Черкаси в інтересах якої діє Черкаська міська рада.

Листом від 02.01.2020 року відповідач звертався до позивача з проханням оформити права на земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно.

Позивач листом № 1376-01-19 від 10.02.2020 року роз`яснив відповідачу порядок оформлення прав на земельну ділянку та запропоновано звернутись для укладання договору про відшкодування збитків.

З метою уникнення безоплатного користування земельною ділянкою комунальної власності, департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради було підготовлено проект договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за користування земельною ділянкою, що розташована в місті Черкаси по вул. Івана Гонти, 2/ вул. Надпільна, 3 без правовстановлюючих документів.

Позивач листом № 1587-01-25 від 29.04.2020 року направив відповідачу проект договору про відшкодування збитків.

Вказаний проект відповідачем не підписаний, кошти за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів не сплачені, права на земельну ділянку не оформлені.

У зв`язку з користуванням відповідачем земельною ділянкою по вул. Івана Гонти, 2/ вул. Надпільній, 3, площею 1850 га кадастровий номер :04:004:0010, у період з 15.08.2018 року (дата припинення права користування земельною ділянкою попереднім користувачем) по 31.08.2020 року (дата складання розрахунку) позивачем подано до Господарського суду міста Києва відповідний позов про стягнення 164 264 грн. 30 коп. безпідставно утриманих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 року у справі № 910/19363/20 встановлено вказані вище обставини та позов Черкаської міської ради задоволено повністю, стягнено з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" 164264 грн. 30 коп. безпідставно утриманих коштів за період з 15.08.2018 року по 31.08.2020 року, 2463 грн. 96 коп. судового збору. Рішення набрало законної сили 07.06.2021 року.

Рішенням третьої сесії Черкаської міської ради від 09.02.2021 року № 23-306 "Про надання Акціонерному товариству Комерційний банк "Приват Банк" земельної ділянки в оренду по вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3" (т. 1 а.с. 15) надано Акціонерному товариству Комерційний банк "Приват Банк" земельну ділянку, без зміни її цільового призначення площею 0,1850 га (кадастровий номер :04:004:0010), яка за цільовим призначенням віднесена до земель промисловості, транспорту та зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (код КВЦПЗ - 12.04) по вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3 в оренду на 49 років під комплекс автозаправної станції за рахунок земель Черкаської міської ради. На земельну ділянку наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, пов`язані з розташуванням земельної ділянки в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій (п. 1).

Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" протягом двох місяців з дати прийняття рішення: укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою, здійснити його державну реєстрацію та надати один примірник Черкаській міській раді; укласти з Черкаською міською радою договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за час фактичного користування земельною ділянкою по вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3 з моменту набуття права власності на нежитлові приміщення у порядку встановленому чинним законодавством (п.2, п.п. 2.1., 2.2.).

25.03.2021 року позивач - Черкаська міська рада, як орендодавець, та відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк", як орендар, уклали договір оренди землі (далі - Договір, а.с. 12-14), за умовами п.п. 1, 2 якого орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 09.02.2021 року № 3-306 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1850 (кадастровий номер :04:004:0010), яка знаходиться по вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3 під комплекс автозаправної станції. Земельна ділянка за цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості, транспорту та зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, такі:

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до листа міськрайонного управління Дергеокадастру у Черксткому районі та м. Черкасах від 22.02.2021 року № 1197 становить 669145 грн.;

п. 8. - договір укладено на 49 років (з дати прийняття рішення від 22.05.2008 року № 4-423). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

п. 9 - за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі. Річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 12% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 80297 грн. 40 коп.

п. 20 - передача земельної ділянки орендарю здійснюється з моменту державної реєстрації права оренди.

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками з урахуванням погоджених сторонами протоколів узгодження розбіжностей від 25.03.2021 року, від 15.04.2021 року (т.1 а.с. 16,17).

Із інформаційної довідки № 255257452 від 05.05.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т. 1 а.с.19) вбачаються запис за відповідачем щодо земельної ділянки (кадастровий номер :04:004:0010) площею 0,1850 га про інше речове право № 41798463, який внесено 28.04.2021 року державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кумаренко Л.М. на підставі договору оренди землі від 25.03.2021 року.

Із інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.05.2021 року (т. 1 а.с. 20) вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0010, що за цільовим призначенням віднесена 12.04. для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, комунальної форма власності, площею 0,185 га, що розташована в Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3. Суб`єктом права власності вказаної земельної ділянки є Черкаська міська рада, суб`єктом речового права на земельну ділянку є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк".

Із Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок: №4354 від 05.10.2020 року, № 1197 від 22.02.2021 року (т.1 а.с. 22,23) вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1850 кв.м (кадастровий номер :04:004:0010) становить - 669145 грн.

03.03.2021 року позивач листом № 745-01-25 (т.1 а.с. 18) повідомив відповідача про необхідність узгодження питання щодо права користування земельною ділянкою за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3 у зв`язку з її використанням відповідачем без правовстановлюючих документів шляхом укладення договору про відшкодування збитків.

Відповідач листом від 20.05.2021 року (т.1 а.с. 26) повідомив позивача, що законні підстави для сплати орендної плати під об`єктом нерухомості за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3 у нього виникли лише з 28.04.2021 року - дати реєстрації договору оренди землі від 25.03.2021 року. Натомість договір про відшкодування збитків з позивачем не укладено, кошти за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 01.09.2020 року по 27.04.2021 року не сплачено.

За розрахунком позивача, заборгованість за користування земельною ділянкою відповідачем по вул. Івана Гонти, 2/вул. Надпільній, 3 в м. Черкаси за період з 01.09.2020 року по 27.04.2021 року становить 52504 грн. 97 коп., з якої:

з 01.09.2020 по 31.12.2020 року - 26765 грн. 80 коп.;

з 01.01.2021 по 27.04.2021 року - 25739 грн. 17 коп.

Розмір грошової оцінки земельної ділянки в 2020-2021 роках становив 669145 грн.

Таким чином, предметом позову є вимога позивача до відповідача про стягнення 52504 грн. 97 коп. безпідставно утриманих коштів за фактичне користування земельною ділянкою.

З приводу тверджень відповідача про відсутність підстави для здійснення плати за землю на користь Черкаської міської ради поза межами договірних відносин колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що спірні правовідносини сторін перебувають у сфері дії Земельного і Податкового кодексів України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про оцінку земель», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Відповідно до ч.1 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Положеннями ст.ст. 116, 125 Земельного Кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 20.11.2018 року по справі № 922/3412/17).

Отже, у разі неоформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, та сталою практикою Верховного Суду з таких спорів.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Таким чином, відсутність або наявність вини відповідача не може визначатися в якості фактору, що впливає на його обов`язок повернути позивачу безпідставно утримані кошти.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач із належно оформленими правами на земельну ділянку.

Одночасно з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що доказів сплати за користування землею за заявлений у позові період відповідачем не надано.

Відтак, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач правомірно просить застосувати до правовідносин сторін ст. 1212 ЦК України для стягнення з відповідача спірних коштів за період з 01.09.2020 року по 27.04.2021 року.

Поряд з цим, колегія суддів також погоджується і з висновком суду першої інстанції, що вимоги позовної заяви відповідають наявним в матеріалах справи доказам, підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили та узгоджуються з нормами діючого законодавства України, а вказані доводи відповідача з наведених ним підстав суд визнає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та зазначає, що доводи відповідача про неодноразове звернення до позивача задля належного оформлення права постійного користування чи оренди спірною земельною ділянкою не позбавляє останнього обов`язку зі сплати вартості за користування земельною ділянкою за період з 01.09.2020 року по 27.04.2021 року.

З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що апелянтом зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022 року у справі №910/13235/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022 року у справі №910/13235/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2022 року у справі №910/13235/21 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи №910/13235/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко