РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2022Справа № 910/20794/21

За позовом Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС"

про стягнення 17 737 667,97 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники:

від позивача: Хлопузян Р.Д.,

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (далі - позивач, АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (далі - відповідач, ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС") про стягнення 17 737 667,97 грн на підставі Договору № 15-105 купівлі-продажу природного газу від 19.04.2016 (далі - Договір), з яких: 11 067 998,41 грн основного боргу, 5 218 935,07 грн інфляційних втрат, 1 450 734,49 грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач частково та з простроченням виконав зобов`язання щодо оплати поставленого газу за Договором купівлі-продажу природного газу № 15-105 від 19.04.2016, одноособовим кредитором за яким з 10.02.2021 є позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 позовну заяву АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

23.12.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" до розгляду та відкрито провадження у справі №910/20794/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 31.01.2022 о 10:40 год.

19.01.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Судом клопотання задоволено.

У зв`язку із неможливістю проведення підготовчого засідання 31.01.2022, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 призначено підготовче засідання у справі на 14.02.2022 о 15:20 год.

31.01.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

01.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву АТ "Укргазвидобування", у якому викладено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву та поновлення строку на подачу відзиву. Згідно поданого відзиву на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки: Договір укладено між ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", проте позов подано АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" як одноособовим кредитором ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" за Договором; між позивачем та відповідачем не укладено правочину щодо заміни кредитора у зобов`язанні; відповідач не отримував від позивача інформації про перехід прав у зобов`язанні новому кредитору (АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ") та доказів такого переходу, а отже обов`язок відповідача щодо виконання умов Договору на користь позивача не настав. Крім того, відповідач заявив про застосування позовної давності у даній справі, вказав, що здійснював часткову оплату за Договором до 27.03.2018, а отже 3-річний строк позовної давності сплив 28.03.2021, тоді як з позовом позивач звернувся лише 15.12.2021, тобто зі спливом строку позовної давності.

07.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач звернув увагу, що відповідач не заперечує обставин набуття ним у власність природного газу за Договором та невиконання ним грошового зобов`язання за цим Договором. Щодо заперечення відповідачем наявності у позивача права вимоги до відповідача за Договором, то як зазначив позивач, відповідачем не подано жодного доказу, який би вказував на те, що позивач є неналежним кредитором у зобов`язанні за Договором. Заяву відповідача про застосування судом строків позовної давності позивач вважає необгрунтованою, оскільки строк позовної давності щодо заявлених позивачем вимог не сплив.

14.02.2022 через відділ діловодства суду відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Підготовче засідання, призначене на 14.02.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів, призначено підготовче засідання у справі на 30.05.2022 о 11:40 год.

У підготовче засідання, призначене на 30.05.2022, з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Судом враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 явка учасників справи у підготовче засідання визнана не обов`язковою, відтак неявка відповідача не є перешкодою для проведення підготовчого засідання 30.05.2022.

У підготовчому засіданні 30.05.2022 суд розглянув клопотання відповідача про визнання поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновлення строку на подачу відзиву.

Протокольною ухвалою суд постановив клопотання відповідача про поновлення строку на подачу відзиву задовольнити, поновити відповідачу строк подання відзиву.

У підготовчому засіданні 30.05.2022 суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву АТ "Укргазвидобування" та відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 30.05.2022, суд протокольною ухвалою зобов`язав позивача та відповідача надати суду докази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 20.06.2022 о 14:00 год.

16.06.2022 через відділ діловодства суду від позивача на виконання протокольної ухвали суду від 01.06.2022 надійшли пояснення щодо витребуваних судом доказів.

20.06.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У підготовче засідання, призначене на 20.06.2022 з`явився представник позивача. Відповідач не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення судового засідання.

У підготовчому засіданні 20.06.2022 суд долучив до матеріалів справи подані позивачем на виконання протокольної ухвали суду від 01.06.2022 пояснення щодо витребуваних судом доказів.

У підготовчому засіданні 20.06.2022 суд розглянув і відхилив клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні, призначеному на 20.06.2022 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.07.2022 о 11:20 год.

У судове засідання, призначене на 18.07.2022, з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився.

Відповідно до ст. 194 Господарського процесуального кодексу завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У судовому засіданні 18.07.2022 здійснювався розгляд справи по суті.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні18.07.2022 судом заслухане вступне слово представника позивача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

У судовому засіданні 18.07.2022 судом було з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів. Представник позивача виступив з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 18.07.2022 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, суд

УСТАНОВИВ:

19.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИГАЗ" (далі - ТОВ "КАРПАТИГАЗ") як оператором спільної діяльності між AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (далі - покупець, ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС") укладено Договір №15-105 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір або Договір №15-105 від 19.06.2016), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю природний газ (далі - газ), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах даного Договору.

У п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.05.2016 до Договору) сторони визначили, що продавець передає покупцю у травні 2016 року 3 629 613 м куб. газу.

Відповідно до п. 3.3 Договору перехід права власності на газ здійснюється до точки входу в газотранспортну систему України, в якій відбувається передача продавцем покупцю газу у відповідному місяці та оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому визначається фактичний обсяг переданого газу.

Згідно з п. 5.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.05.2016 до Договору), загальна вартість газу, що передається за цим Договором, складає 17 694 363,38 грн, крім того ПДВ 20% - 3 538 872,68 грн, разом з ПДВ - 21 233 236,06 грн.

У п. 6.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.05.2016 до Договору) сторони узгодили, що оплата за газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок продавця, зазначений у Розділі 13 цього Договору, в порядку визначеному у цьому Договорі, причому покупець зобов`язується:

6.1.1. До 11 травня 2016 року включно здійснити продавцю оплату у розмірі 8 190 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 365 000,00 грн.

6.1.2. До 20 травня 2016 року включно здійснити продавцю оплату у розмірі 8 190 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 365 000,00 грн.

6.1.3. До 31 травня 2016 року включно здійснити продавцю решту оплати у розмірі 4 853 236,06 грн, в тому числі ПДВ 20% - 808 872,68 грн.

Відповідно до п.п. 7.2.1 Договору продавець зобов`язується передати покупцю природний газ в об`ємі, вказаному в п. 2.1 Договору, а покупець відповідно до п.п. 7.1.1 Договору зобов`язується здійснювати розрахунки з продавцем в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього.

Згідно з п. 12.1 Договору даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині поставки газу до 31 травня 2016 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Позивач у позовній заяві зазначив, що свої зобов`язання за Договором продавець виконав належним чином, що підтверджується Актом прийому-передачі природного газу від 31.05.2016, відповідно до якого подавець протягом травня 2016 року передав, а покупець прийняв природний газ в обсязі 3 629 613 м куб. вартістю 21 233 236,06 грн (з ПДВ).

Як стверджує позивач, ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості переданого природного газу виконав частково в загальній сумі 10 165 237,65 грн, при цьому таке часткове виконання грошових зобов`язань відбулося з простроченням строків, визначених Договором, у зв`язку з чим заборгованість ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" за Договором становить 11 067 998,41 грн.

Позивач також зазначив, що у зв`язку із виникненням спору між сторонами Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулося до Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм щодо розірвання зазначеного договору про спільну діяльність.

23.09.2020 між AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та компанією МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) в рамках арбітражного спору щодо розірвання Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 було укладено Мирову угоду щодо врегулювання окремих правовідносин.

У вказаній Мировій угоді сторони зафіксували домовленості щодо, зокрема:

- чистої вартості майна, яке сторони набули у зв`язку із виконанням Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 та яке є їх спільною частковою власністю;

- строків перерахування AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" грошових коштів на користь ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та компанії МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) як компенсації вартості часток останніх у праві спільної часткової власності;

- моменту переходу до AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" права власності на частки ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та компанії МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) у праві спільної часткової власності учасників спільної діяльності за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

Кінцевим рішенням на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм від 05.11.2020 у справі № V2016/114 затверджено Мирову угоду від 23.09.2020 щодо врегулювання окремих правовідносин та завершено арбітражний спір.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.01.2021 у справі №824/218/20 (провадження №22-вк/824/22/2021) визнано і надано дозвіл на виконання в Україні Кінцевого рішення арбітражного суду Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм від 05.11.2020 у справі № V2016/114. Вказана ухвала набрала законної сили 05.02.2021.

На виконання вищевказаного рішення арбітражного суду, ухвали Київського апеляційного суду від 05.01.2021 та відповідно до умов Мирової угоди від 23.09.2020 AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" 10.02.2021 було здійснено сплату грошових коштів ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та компанії МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB).

Листами від 11.02.2021 ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та компанія МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) підтвердили надходження на їх банківські рахунки відповідних грошових коштів, а також підтвердили перехід до AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" права власності на частку ТОВ "КАРПАТИГАЗ" у праві спільної часткової власності на майно сторін Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

З огляду на викладене, позивач стверджує, що з 10.02.2021 він є одноособовим кредитором у зобов`язанні ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" за Договором №15-105 від 19.06.2016.

Про відповідну обставину AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" повідомило ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" листом від 22.07.2021 №10.2-09-2681, у якому, крім зазначеного, просило виконати грошове зобов`язання у сумі 11 067 998,41 грн на користь AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ".

Враховуючи, що ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" не сплатило на користь позивача вищевказані грошові кошти, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача на свою користь 11 067 998,41 грн основного боргу, 5 218 935,07 грн інфляційних втрат, 1 450 734,49 грн 3% річних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору №15-105 від 19.06.2016, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов Договору №15-105 від 19.06.2016, Додаткової угоди № 1 від 31.05.2016 до наведеного договору та Акта прийому-передачі природного газу від 31.05.2016, ТОВ "КАРПАТИГАЗ" як оператор спільної діяльності між AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (продавець) передав, а ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (покупець, відповідач) прийняв у травні 2016 року природний газ в обсязі 3 629 613 м куб. на загальну суму 21 233 236,06 грн (в т.ч. ПДВ), що не заперечується відповідачем.

Отже, свої зобов`язання за Договором продавець виконав своєчасно та у повному обсязі, доказом чого є Акт прийому-передачі природного газу від 31.05.2016, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦУ України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.п. 6.1.1 - 6.1.3 Договору №15-105 від 19.06.2016 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.05.2016 до Договору) відповідач був зобов`язаний здійснити оплату за газ: до 11.05.2016 включно - у розмірі 8 190 000,00 грн, до 20.05.2016 включно - у розмірі 8 190 000,00 грн, до 31.05.2016 включно - решту оплати у розмірі 4 853 236,06 грн.

Проте, у строки, встановлені Договором №15-105 від 19.06.2016, відповідач здійснив лише часткову оплату за отриманий природний газ, а саме відповідачем сплачено 10 165 237,65 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за період з 29.04.2016 по 24.05.2018, листами відповідача щодо зміни призначення платежу. Решта - 11 067 998,41 грн не сплачені, що не заперечувалось відповідачем.

При цьому судом встановлено, що Договір №15-105 купівлі-продажу природного газу від 19.06.2016 укладено відповідачем з ТОВ "КАРПАТИГАЗ" як оператором спільної діяльності між AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

Відповідно до ч. 1 ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Частиною 2 даної норми передбачено, що спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання Кінцевого рішення арбітражного суду Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм від 05.11.2020 у справі № V2016/114, ухвали Київського апеляційного суду від 05.01.2021 та відповідно до умов Мирової угоди від 23.09.2020 AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" 10.02.2021 було здійснено сплату грошових коштів ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та компанії МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB), що підтверджується SWIFT-повідомленням від 10.02.2021 SR 011266231.100221, платіжними дорученнями від 10.02.2021 № 373292, від 10.02.2021 № 373293.

Листом від 11.02.2021 № 11/02-1 ТОВ "КАРПАТИГАЗ" підтвердило надходження на його поточний рахунок грошових коштів у сумі 1 001 242,74 грн, а також підтвердило перехід до AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" права власності на частку ТОВ "КАРПАТИГАЗ" у праві спільної часткової власності на майно сторін Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

Листом від 11.02.2021 компанія МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB) також підтвердила надходження на її банківський рахунок грошових коштів у сумі 1 337 978 132,11 грн. (47 060 537,16 дол. США) та підтвердила перехід до AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" права власності на частку компанії у праві спільної часткової власності на майно сторін Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

Враховуючи наведене, з 10.02.2021 позивач є одноособовим кредитором у зобов`язанні ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" за Договором №15-105 від 19.06.2016. Натомість доводи відповідача, який стверджував, що Договір №15-105 від 19.06.2016 був укладений з ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та що право вимоги за цим договором належить виключно ТОВ "КАРПАТИГАЗ", судом відхиляються як безпідставні.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2021 позивачем було надіслано на адресу відповідача лист від 22.07.2021 №10.2-09-2681 про необхідність перерахування на рахунок позивача грошових коштів за Договором у сумі 11 067 998,41 грн. Наведений лист отримано представником відповідача за довіреністю 26.07.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доводи відповідача, який стверджував, що не отримував від позивача інформації про перехід прав у зобов`язанні новому кредитору (AT "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ") та доказів такого переходу, у зв`язку з чим обов`язок відповідача щодо виконання умов Договору на користь позивача не настав, судом відхиляються як безпідставні. При цьому суд відзначає, що лист від 22.07.2021 №10.2-09-2681 був направлений позивачем на адресу відповідача у порядку та у спосіб, які не суперечать діючому законодавству. Заперечуючи факт отримання вказаного листа, відповідач не надав суду жодних доказів отримання ним 26.07.2021 іншого поштового відправлення від позивача. Крім того, відповідачем не надано суду доказів виконання ним свого обов`язку за Договором №15-105 від 19.06.2016 на користь інших учасників за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 - ТОВ "КАРПАТИГАЗ" та/або компанії МІСЕН ЕНТЕРПРАЙЗІС АБ (Misen Enterprises AB).

Отже, позивач є належним кредитором за Договором №15-105 від 19.06.2016 у зобов`язанні щодо сплати відповідачем суми заборгованості в розмірі 11 067 998,41 грн.

Доказів сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором №15-105 від 19.06.2016 в сумі 11 067 998,41 грн матеріали справи не містять.

Оскільки заборгованість відповідача за Договором №15-105 від 19.06.2016 в сумі 11 067 998,41 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 11 067 998,41 грн (основний борг) визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача 5 218 935,07 грн інфляційних втрат, 1 450 734,49 грн 3% річних.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо оплати за газ у строк, встановлений п.п. 6.1.1 - 6.1.3 Договору, відтак допустив порушення зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідачем не надано контррозрахунок заявлених позивачем до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним, а позовні вимоги про стягнення з відповідача 5 218 935,07 грн інфляційних втрат та 1 450 734,49 грн 3% річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Щодо застосування позовної давності.

Безпосередньо у відзиві на позовну заяву відповідач заявив про застосування судом строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом встановлено порушення відповідачем права позивача щодо отримання оплати за газ, переданий на підставі Договору №15-105 від 19.06.2016.

Оскільки відповідачем заявлено про застосування позовної давності, судом досліджено, чи дотримано позивачем позовну давність при зверненні з даним позовом до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі N 910/9544/19, згідно якої аналіз положень статей 625, 1212 ЦК України у сукупності з положеннями глави 19 "Позовна давність" розділу V "Строки та терміни. Позовна давність" книги першої "Загальні положення" цього Кодексу про позовну давність дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання …, передбачених в частині другій статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу), сплив якої у разі заявлення стороною у спорі про її застосування є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували поданню такого позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова оплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Як встановлено судом за наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особовому рахунку, відповідач здійснював часткові оплати за природний газ згідно спірного Договору у період з 29.04.2016 по 24.05.2018. Зокрема, 24.05.2018 відповідачем здійснено часткову оплату за газ у сумі 10 000,00 грн згідно платіжного документа № 3891 від 24.05.2021, у призначенні платежу якого вказано оплату за природний газ саме за спірним Договором № 15-105 від 19.04.2016. При цьому матеріали справи не містять належних доказів здійснення відповідачем оплати 24.05.2018 за іншим договором. Так, лист ТОВ «Нафтогаз-Альянс» від 25.05.2018, на який відповідач посилався у відзиві на позовну заяву, стверджуючи, що платіж 24.05.2018 був ним здійснений не за Договором №15-105 від 19.06.2016, а за іншим договором, - відповідачем до відзиву не додано, що підтверджується Актом про відсутність вкладень від 01.02.2022, а також не додано в порядку ст. 74 ГПК України на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2022.

Дії відповідача щодо часткової оплати заборгованості за Договором свідчать про переривання позовної давності на звернення позивача з даним позовом до суду судом.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Наведеною нормою ЦК України доповнено згідно з Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами) установлено на всій території України карантин з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р.

Дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, неодноразово продовжувалась. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2021 (із змінами, внесеними постановою № 630 від 27.05.2022) продовжено дію карантину до 31 серпня 2022 р.

Таким чином, оскільки строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, продовжений на строк дії карантину, тому даний позов був пред`явлений позивачем у межах строку позовної давності. При цьому суд зазначає, що строк позовної давності позивачем не було пропущено незалежно від того, переривання строку відбулось 27.03.2018 (як стверджував відповідач) чи 24.05.2018 (як стверджував позивач, посилаючись на банківську виписку за 24.05.2018).

Доводи відповідача про пропуск строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду судом відхиляються як безпідставні.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 266 065,02 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 266 065,02 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (Україна, 01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, будинок 28/2, Н/П № 43; ідентифікаційний код 34881820) на користь Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, будинок 26/28; ідентифікаційний код 30019775) 11 067 998,41 грн (одинадцять мільйонів шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 41 коп.) основного боргу, 5 218 935,07 грн (п`ять мільйонів двісті вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 07 коп.) інфляційних втрат, 1 450 734,49 грн (один мільйон чотириста п`ятдесят тисяч сімсот тридцять чотири гривні 49 коп.) 3% річних, 266 065,02 грн (двісті шістдесят шість тисяч шістдесят п`ять гривень 02 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 25.07.2022.

Суддя Оксана ГУМЕГА