ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. Справа№ 910/21222/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Дудника О.С. за довіреністю;

від відповідача 1: Суботи О.В. самопредставництво;

від відповідача 2: Самборської Г.М. за ордером;

від відповідача 3: не з`явився;

від третьої особи 1 на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи 2 на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився;

від ТОВ "Васильківський Таунхаус": не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 (повний текст складено 26.07.2021)

у справі № 910/21222/20 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна"

до: 1. Міністерства юстиції України;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані";

3. Релігійної організації "Український католицький університет Української греко-католицької церкви",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста";

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт М",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державного підприємства "Національні інформаційні системи"

про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст, відповідач 1), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати в повному обсязі наказ Міністерства юстиції України від 27.10.2020 №3744/5 про задоволення скарги ТОВ "Грос Компані" від 12.10.2020, що виданий на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції України від 22.10.2020 (далі - спірний наказ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний наказ порушує права та законні інтереси позивача, як законного власника об`єкта нерухомого майна (нежитловий будинок за адресою: м.Київ, вул.Івана Мазепи, 10), та прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, а саме: відносно об`єкта нерухомого майна існує судовий спір (справа №910/15365/20), тому відповідач 1 вийшов за межі своєї компетенції, розглядаючи скаргу і приймаючи спірний наказ; правочини, на підставі яких набувалось право власності ТОВ "Грос компані" на об`єкт нерухомого майна, є нікчемними; позивач набув право власності на об`єкт нерухомого майна на законних підставах згідно договору, який є дійсним і ніким не оскаржений.

В процесі розгляду справи судом залученні в якості співвідповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (далі - відповідач 2) та Релігійна організація "Український католицький університет Української греко-католицької церкви" (далі - відповідач 3).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30 червня 2021 року у позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідач 2 не набував права на скаргу до Мін`юсту через те, що реєстрація права власності відбувалась на підставі нікчемних правочинів; приватний нотаріус правомірно здійснив реєстраційні дії, які скасовані спірним наказом; наявний судовий спір щодо нерухомого майна, тому у Мін`юсту була відсутня компетенція щодо розгляду скарги; чинність спірного наказу ставить позивача у стан правової невизначеності, тому суд дійшов хибного висновку щодо відсутності у позивача порушеного права.

Також не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус", як особа, яка не брала участі у справі, звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ТОВ "Васильківський Таунхаус" є орендарем нежитлового будинку по вул. Івана Мазепи, 10, і спірним наказом ставиться під сумнів правомірність перебування будинку в оренді; відповідач 2 не набував права на скаргу до Мін`юсту через те, що реєстрація права власності відбувалась на підставі нікчемних правочинів; ТОВ "Васильківський Таунхаус", як заінтересована особа, не був повідомлений про розгляд скарги; приватний нотаріус правомірно здійснив реєстраційні дії, які скасовані спірним наказом; наявний судовий спір щодо нерухомого майна.

Розгляд апеляційних скарг ТОВ "Васильківський Таунхаус" та ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" було об`єднано у одне апеляційне провадження.

Відповідач 2 подав відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відповідач 2 мав право подати скаргу до Мін`юсту, оскільки в результаті оскаржених ним рішень державних реєстраторів відбулось протиправне позбавлення його права власності; з`ясування правовідносин сторін при переході від однієї до іншої особи не відноситься до компетенції Колегії Мін`юсту при розгляді скарг; на момент прийняття спірного наказу був відсутній судовий спір щодо об`єкта нерухомості; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 була прийнята через 4 місяці після винесення спірного наказу, а попередня судова практика визначала інше тлумачення словосполучення "з приводу нерухомого майна"; ініціювання судового процесу у справі №910/15365/20 має явні ознаки зловживання правом і ухвалою від 01.12.2020 позовна заява була залишена без розгляду; права позивача не порушені, оскільки реалізація спірного наказу не відбулась; рядом судових рішень встановлено відсутність ознак нікчемного правочину в договорі про відступлення права вимоги.

Учасники процесу були повідомлені про дату та час розгляду справи в порядку, визначеному статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду на повідомлені адреси електронної пошти та телефонограмами, а неявка у судове засідання представників відповідача 3, третіх осіб та ТОВ "Васильківський Таунхаус" не перешкоджає розгляду справи.

За клопотанням представника відповідача 2 судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 11 по 13 липня 2022 року на стадії судових дебатів, після якої представник відповідача 2 участь у відеоконференції не взяла.

12.07.2022 від позивача надійшла заява про відмову від апеляційної скарги в частині визнання протиправним і скасуванням пунктів 3, 5 спірного наказу Мін`юсту від 27.10.2020 №3744/5, оскільки вони скасовані постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі №640/28423/20.

12.07.2022 від ТОВ "Васильківський Таунхаус" надійшла заява про відмову від апеляційної скарги в частині визнання протиправним і скасуванням пунктів 3, 5 спірного наказу Мін`юсту від 27.10.2020 №3744/5, оскільки вони скасовані постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі №640/28423/20.

Заяви позивача і ТОВ "Васильківський Таунхаус" залишені апеляційним господарським судом без розгляду, оскільки на момент звернення із цими заявами суд завершив розгляд апеляційних скарг по суті і перебував на стадії судових дебатів.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2020 року між ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна", як кредитодавцем, та ТОВ "Ріал Істейт М", як позичальником, був укладений Договір №12/10-2020 фінансового кредиту, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у сумі 80 000 000 грн на умовах зворотності, строковості, цільового характеру використання, платності, забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 8% річних (том1 а.с.7-8).

В забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового кредиту між ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна", як іпотекодержателем, та ТОВ "Ріал Істейт М", як іпотекодавцем, укладено іпотечний договір від 12.10.2020, відповідно до якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно: нежилий будинок - адміністративний (літера В, Г), загальною площею 1468,5 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Івана Мазепи (колишня назва вулиці - Січневого повстання), будинок 10 (том 1 а.с.9-11).

Згідно п.1.2 Іпотечного договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, яке зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. 08.10.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82, номер запису про право власності 38575677.

Договір посвідчений та зареєстрований 12.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., а також накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна до виконання, припинення чи розірвання іпотечного договору.

21.10.2021 між ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна", як іпотекодержателем, та ТОВ "Ріал Істейт М", як іпотекодавцем, укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким іпотекодавець зобов`язався передати, а іпотекодержатель зобов`язався прийняти у власність належне іпотекодавцю на праві приватної власності нерухоме майно: нежилий будинок - адміністративний (літера В, Г), загальною площею 1468,5 кв.м., який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Івана Мазепи (колишня назва вулиці - Січневого повстання), будинок 10 (том 1 а.с.12-13).

Договір посвідчений та зареєстрований 21.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З.

Зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (том 1 а.с.29-47) вбачається, що щодо нежилого будинку за адресо: м.Київ, вул. Івана Мазепи, буд.10, вчинялись, зокрема, наступні реєстраційні дії:

- приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЮдінимМ.А. 05.10.2020 на підставі рішень №54422884 та №54422982 внесено записи про іпотеку №38517039 та заборону на нерухоме майно №38517089 щодо нежилого будинку - адміністративного (літ. В, Г), загальною площею 1482,40 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, за іпотекодержателем - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста". Також 05.10.2020 приватним нотаріусом на підставі рішення №54423897 було зареєстровано право власності ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" на вказане майно;

- приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. на підставі рішень №54487070 та №54489627 від 08.10.2020, а також №54546016 та №54546093 від 12.10.2020 проведено перехід права власності на нерухоме майно від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" до ТОВ "Ріал Істейт М", внесено запис про інше речове право (оренди) за ТОВ "Васильківський Таунхаус", та внесено записи про іпотеку №38631246 та заборону на нерухоме майно №38631314 за ТОВ "КУ "Інвестиційна".

Крім того, з Інформаційної довідки вбачається, що на підставі договору від 21.10.2020 про задоволення вимог іпотекодержателя позивачем набуто право власності на нерухоме майно - нежилий будинок - адміністративний (літ. В, Г), загальною площею 1482,40 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10 (номер запису про право власності 38775000 на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. №54700829).

12.10.2020 ТОВ "Грос Компані" звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54422884, №54422982, №5443897 від 05.10.2020, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54487070, №54489627, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Мурською Н.В., які прийняті щодо нерухомого майна - нежилого будинку - адміністративного (літ. В, Г), загальною площею 1482,40 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10 (том 1 а.с.14-21, 120-127).

Скаржник зазначив, що власником будівлі було ТОВ "Кристал-Інвест" на підставі договору від 29.03.2007 та в подальшому, згідно договору від 30.06.2015, частину будівлі (9/70 частин) придбала Релігійна організація "Український католицький університет Української греко-католицької церкви", а іншу частину будівлі (61/70 частин) згідно акту приймання-передачі від 25.067.2018 передано ТОВ "Грос Компані". Таким чином, він є власником 61/70 частин вказаного нерухомого майна, проте, поза його волею та без його участі як законного власника, було протиправно зареєстровано іпотеку та обтяження нежилого будинку, внаслідок чого його позбавлено права власності на 61/70 нежитлового будинку.

У скарзі ТОВ "Грос Компані" просило провести перевірку правомірності прийнятих рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54422884, №54422982, №5443897 від 05.10.2020, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. та рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54487070, №54489627 від 08.10.2020, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Мурською Н.В., та скасувати вказані рішення.

Розгляд вказаної скарги було призначено Колегією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації на 22.10.2020, про що розміщено повідомлення на сайті та повідомлено зацікавлених осіб телефонограмами від 19.10.2020 (том 1 а.с.196-198).

20.10.2020 ТОВ "Грос Компані" подало Міністерству юстиції України доповнення до скарги від 12.10.2020, у яких додатково просить провести перевірку рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54546016, №54546093 від 12.10.2020, прийнятих приватним нотаріусом КМНО Мурською Н.В., та скасувати вказані рішення (том 1 а.с.22-25, 152-159).

ТОВ "Ріал Істейт М", як зацікавлена особа, подало Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації пояснення, у яких заперечило проти її задоволення, посилаючись на законність дій державних реєстраторів (приватних нотаріусів), а також вказало на наявність судового спору щодо нерухомого майна, тому вважало, що рішення державних реєстраторів не може бути переглянуте Міністерством юстиції України (том 1 а.с.162-165).

До поясненням було додано ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2020, якою відкрито провадження у справі №910/15365/20 (том 1 а.с.167-168) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ассісто" до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про:

- скасування рішення державного реєстратора в особі Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича:

щодо майнового комплексу, загальною площею 28 223,10 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), за іпотечним договором від 25.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавренюк С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 949:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54421899 від 05.10.2020 року (про реєстрацію іпотеки), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422313 від 05.10.2020 року (заборона на нерухоме майно), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423577 від 05.10.2020 року (про реєстрацію права власності), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

щодо будівлі спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5760,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе (Оболонський, Подільський, Шевченківський райони) буд. 69, реєстраційний номер: 00, за іпотечним договором від 25.11.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за №10843:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422657 від 05.10.2020 року (про реєстрацію іпотеки), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422785 від 05.10.2020 року (заборона на нерухоме майно), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423786 від 05.10.2020 року (про реєстрацію права власності), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

щодо нерухомого майна: нежилий будинок - адміністративний (літ. В, Г), загальною площею 1482,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, реєстраційний номер: 82 за Іпотечним договором від 05.02.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстрований в реєстрі за №106:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422884 від 05.10.2020 року (про реєстрацію іпотеки), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422982 від 05.10.2020 року (заборона на нерухоме майно), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423897 від 05.10.2020 року (про реєстрацію права власності), на користь ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста";

- зобов`язання ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" укласти з ТОВ "ФК "Ассісто" основний договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами та майнових прав за договорами іпотеки.

Приватний нотаріус Мурська Н.В. у письмових поясненнях заперечила проти задоволення скарги (том 1 а.с.172).

ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна", як зацікавлена особа, подало пояснення, у яких вказало, що на момент розгляду скарги воно є власником нерухомого майна (том 1 а.с.173-174).

ТОВ "Кристалл-Інвест", як зацікавлена особа, подало пояснення, у яких підтримало доводи, викладені у скарзі, а також навело власні міркування щодо проведених реєстраційних дій (том 1 а.с.185-186).

Наказом Міністерства юстиції України №3744/5 від 27.10.2020 "Про задоволення скарги" (том 1 а.с.26, 207) вирішено:

1. Скаргу ТОВ "Грос Компані" від 12.10.2020 задовольнити частково.

2. Скасувати рішення від 05.10.2020 №№54422884, 54422982, 54423897, прийняті приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А., від 08.10.220 №№54487070, прийняте приватним нотаріусом КМНО Мурською Н.В., від 12.10.2020 №54544076, прийняте приватним нотаріусом КМНО Лапкевич Т.В., від 21.10.2020 №54699776, прийняте приватним нотаріусом КМНО Русанюком З.З.

3. Тимчасово блокувати доступ приватному нотаріусу КМНО Юдіну М.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання п.3 наказу покласти на державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Підставою прийняття вказаного наказу є висновок Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (том 1 а.с.208-212), згідно якого рішення від 05.10.2020 №№54422884, 54422982 прийняті приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. з порушенням вимог законодавства і тому підлягають скасуванню, а інші рішення підлягають скасуванню як такі, що випливають з факту скасування рішень №№54422884, 54422982.

Листом від 29.10.2020 Заступник Міністра з питань реєстрації повідомила ТОВ "Грос Компані" про неможливість виконання п.2 наказу, оскільки приватним нотаріусом Русанюком З.З. на підставі посвідченого ним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21.10.202 №962 проведено державну реєстрацію права власності на будинок за ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" (том 1 а.с.202-203).

У зв`язку із викладеними обставинами ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" звернулось у господарський суд з даним позовом та просило визнати протиправним та скасувати в повному обсязі наказ Міністерства юстиції України від 27.10.2020 №3744/5, посилаючись на те, що він порушує права та законні інтереси позивача, як законного власника об`єкта нерухомого майна, та прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідач 1 (Мін`юст) у відзиві на позовну заяву (том 1 а.с.105-119) посилався на те, що спірний наказ прийнятий ним у відповідності до норм чинного законодавства та в межах його компетенції; судове провадження №910/15365/20 не може вважатися спором щодо нежитлового будинку, тому воно не було перешкодою для розгляду справи; спір про оскарження наказу Мін`юсту №3744/5 від 27.10.2020 розглядається в Окружному адміністративному суді міста Києва за позовом приватного нотаріуса Юдіна М.А. (справа №640/28423/20, том 1 а.с.213-216); пунктом 3 спірного наказу тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Юдіну М.А. до Державного реєстру прав, тому він не порушує прав позивача.

Відповідач 2 (ТОВ "Грос Компані") у письмових поясненнях (том 1 а.с.239-246) посилався на те, що відсутній предмет спору, оскільки реалізація спірного наказу не відбулась; одна з підстав позову (посилання на нікчемність договорів) не відповідає позовній вимозі; судовий спір у справі №910/15365/20 не є спором щодо нерухомого майна, тому Колегія Мін`юсту мала підстави розглядати скаргу відповідача 2, а позов у вказаній справі ухвалою від 01.12.2020 залишено без розгляду (том 1 а.с.268-272); аргументи про нікчемність правочинів неодноразово розглядались судами та відхилені ними.

Відповідач 3 (РО "Український католицький університет Української греко-католицької церкви") у відзиві на позов (том 2 а.с.177-180), заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, посилався на те, що він з 30.07.2015 є власником 9/70 частин нежитлового будинку по вул.Івана Мазепи, 10, у м. Києві, і в подальшому власником інших 61/70 частин будинку став відповідач 2; у жовтні 2020 року стало відомо, що право власності на весь будинок в цілому було зареєстровано за ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а в подальшому за ТОВ "Ріал Істейт М" та ТОВ "КУ "Інвестиційна", крім того, його було передано в оренду, обтяжено іпотекою та накладено заборону; спірним наказом вказані реєстраційні дії були скасовані; на момент розгляду скарги не існувало судових проваджень, що перешкоджали її розгляду.

Заперечуючи проти доводів Мін`юсту, позивач у відповіді на відзив (том 2 а.с.14-16) вказав, що ТОВ "Грос Компані", з посиланням на спірний наказ та висновок Колегії Мін`юсту, звернулось із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (том 2 а.с.23-39).

Відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів існування на момент подачі та розгляду скарги ТОВ "Грос Компані" спору про право на спірне майно, що виключає можливість для висновку про відсутність компетенції у Мін`юсту; приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А. було порушено вимоги чинного законодавства під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; позивач зареєстрований власником нерухомого майна, тому спірним наказом його права не порушені.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

Згідно сталих правових позицій Верховного Суду, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Статтями 316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 2 статті 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зазначений спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливому порушенню, якого на момент подання позову немає, але при цьому у власника є всі підстави вважати, що дії відповідних осіб неминуче призведуть до порушень його права.

Статтею 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує позов належним йому правом власності на спірну будівлю на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21.10.2021, який укладений належним чином, не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку, тому, в силу положень статті 204 ЦК України, його правомірність презюмується.

З висновків Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, складених за результатами розгляду справи, на підставі яких прийнято спірний наказ, вбачається, що Мін`юст вважає незаконним набуття позивачем права власності на нерухоме майно, а ТОВ "Грос Компані", посилаючись на спірний наказ та висновок Колегії, звернулось у суд з позовом до позивача про витребування нерухомого майна з незаконного володіння та визнання права власності.

Таким чином, вказаними обставинами підтверджуються доводи позивача про

наявність спору про право на будівлю між декількома юридичними особами, отже, спірний наказ вирішує питання про права (законні сподівання) позивача на вільне володіння нерухомим майном, а тому обраний спосіб захисту шляхом визнання протиправним і скасування спірного наказу відповідає способам захисту, встановленим статтями 16, 393 ЦК України.

Однак, безпосередньо права позивача вирішуються пунктами 2, 4 спірного наказу, якими скасовані рішення приватних нотаріусів щодо проведення реєстраційних дій та покладено виконання наказу в цій частині на Офіс протидії рейдерству.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування спірного наказу в частині пунктів 3 та 5, то вказані пункти не порушують права позивача, оскільки вони стосуються прав приватного нотаріуса Юдіна М.А., а вимоги про їх скасування розглядались в порядку адміністративного судочинства і постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі №640/28423/20, яка набрала законної сили, було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 27.10.2020 № 3744/5 в частині пунктів 3 та 5.

Тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю як таке, що не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються, зокрема, положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV) та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128).

Відповідно до частин 1, 2 статті 37 Закону №1952-IV, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

- на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

- на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно частини 6 вказаної статті Закону, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення, у тому числі, про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги,

Згідно частини 10 ст. 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом 2 Порядку №1128 встановлено, що Розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Пункту 17 Порядку №1128 розгляду скарг також передбачено, що рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, з аналізу статті 37 Закону №1952-IV вбачається, що Мін`юст не може розглядати скарги у випадку коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 16.11.2021 у справі №910/694/21, положення частин шостої, дев`ятої статті 37 Закону №1952-IV та пунктів 2., 5., 9., 13. Порядку № 1128 в частині обсягу повноважень Мін`юсту під час розгляду скарг на дії або бездіяльність державних реєстраторів слід застосовувати таким чином: "Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду. Встановлення наявності обставин Мін`юстом здійснюється шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у разі необхідності Мін`юст витребовує документи (інформацію). Водночас Мін`юст не наділений повноваженнями вирішувати спір про право".

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однієї сторони цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №910/15946/20, поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення. Тому слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав і обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод, у тому числі в судовому порядку. Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в його реалізації.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Ріал Істейт М", як зацікавлена особа, подала Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації пояснення, у яких, у тому числі, вказувала на наявність судового провадження, відкритого ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/15365/20 , про визнання протиправним та скасування рішень реєстратора в особі приватного нотаріуса КМНО Юдіна М.А., у т.ч. щодо нежитлового будинку-адміністративного (літ. В,Г) загальною площею 1468,50 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Івана Мазепи, 10.

Крім цього, як встановлено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі №640/28423/20, яка набрала законної сили, в провадженні господарського суду перебувала також справа №910/8680/20 за позовом ПАТ "Банкомзв`язок" до ПАТ "УПБ", ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про визнання недійсним аукціону, протоколу, договору про відступлення права вимоги (у тому числі, щодо нежитлового будинку за адресою м.Київ, вул.Івана Мазепи, 10).

Колегія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації у своєму висновку не надала жодної оцінки доводам, які були наведені поясненнях зацікавлених осіб, а також не вказала про перевірку нею інформації про наявність судових спорів щодо нерухомого майна щодо якого вчинялись реєстраційні дії.

Суд першої інстанції, відхиляючи доводи позивача, послався на те, що предметом спору у справі №910/15365/20 було оскарження дій державного реєстратора щодо здійсненої ним реєстрації прав на нерухоме майно, а об`єктивною ознакою наявності "спору про право" може бути судове провадження, в якому оспорюються певні юридичні факти, тобто, підстава реєстрації.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що у даному випадку позивачем не надано доказів існування на момент подачі та розгляду скарги ТОВ "Грос Компані" спору про право на спірне майно, що виключає можливість для висновку про відсутність компетенції у Міністерства юстиції України на розгляд поставленого перед ним в скарзі ТОВ "Грос Компані" питання.

Однак, апеляційний господарський суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на висновки, яких дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, в якій вказано, що за визначенням, яке дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що у даному випадку, на момент винесення Мін`юстом спірного наказу, був наявний судовий спір щодо рішень реєстратора від 05.10.2020 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №54422884, 54422982, 54423897, які вказаним наказом Мін`юста було скасовано (справа №910/15365/20) та спір, в тому числі, про право власності на спірне майно - нежитловий будинок-адміністративний (літ. В,Г) загальною площею 1468,50 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Івана Мазепи, 10 (справа №910/8680/20) .

Таким чином, наявні вищевказані судові спори виключають можливість розгляду скарги на дії реєстраторів Міністерством юстиції України, оскільки це не належить до його компетенції в силу Закону №1952-IV.

Доводи відповідача 2 про те, що ініціювання судового процесу у справі №910/15365/20 має явні ознаки зловживання правом, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки не підтверджується належними доказами, зокрема, судовими рішеннями про визнання цих дій зловживанням процесуальними правами.

Посилання позивача на нікчемність правочинів, на підставі яких набувалось право власності ТОВ "Грос Компані" на об`єкт нерухомого майна, апеляційним господарським судом не беруться до уваги, оскільки надання оцінки цим правочинам виходить за межі доказування у даній справі.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають ураховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду, та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2020 №3744/5 в частині пунктів 2 та 4.

За вказаних обставин, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 30 червня 2021 року прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень ч.1 ст.277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, отже, апеляційна скарга позивача задовольняється частково.

Щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус", як особи, яка не брала участі у справі, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, наведеними нормами передбачено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, ухвалене за результатами розгляду спору про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, зважаючи на предмет і підстави позову, а незалучення такої особи до участі у справі є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто, суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у такому рішенні мають міститися судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Однак, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції ні у мотивувальній, ні у результативній частинах рішення не робив висновків про права, інтереси або обов`язки ТОВ "Васильківський Таунхаус", а доводи вказаного товариства про те, що воно є орендарем нежитлової будівлі і його права порушуються, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки зміна власника приміщення не впливає на чинність договору оренди.

Пунктом 3 частини 1 статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/7523/15-г, від 12.11.2018 у справі № 21/358-06-11049, від 21.03.2019 у справі №911/4590/13.

За таких обставин ТОВ "Васильківський Таунхаус" не доведено, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права, інтереси та (або) обов`язки, а тому апеляційне провадження з розгляду його скарги підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

Відповідно до положень п. 12 ч.2 ст. 2, ст. 129 ГПК України з відповідача 1 на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківський Таунхаус".

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" задовольнити частково.

3. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30 червня 2021 року.

4. Позов задовольнити частково.

5. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.10.2020 №3744/5, в частині пунктів 2 та 4.

6. В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2020 № 3744/5 в частині пунктів 3 та 5 - провадження у справі закрити.

7. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.30/10, офіс 1А, ідентифікаційний код 40340380) - 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

9. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

10. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.07.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

Г.П. Коробенко