ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"14" липня 2022 р. Справа № 924/1284/21

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кузиній М.-О.С., розглянувши матеріали

за позовом Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Війтовецької селищної ради, смт. Війтівці Хмельницького району Хмельницької області

до Акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця", м. Київ

про стягнення 12 025,41 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу

Представники сторін:

від прокуратури: Русецька О.В. - згідно з наказом №1287к від 29.10.2021;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

29.12.2021 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Війтовецької селищної ради, смт. Війтівці Хмельницького району Хмельницької області до Акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця", м.Київ про стягнення 12025,41грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу.

Ухвалою суду області від 31.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1284/21 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 25.05.2022 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, відповідно до п.3 ч.2 ст.185 ГПК України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні прокурор підтримує позовні вимоги. Посилаючись на вимоги статей 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України, просить стягнути з відповідача - AT "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця", як постійного лісокористувача, 12 025,41грн збитків, завданих внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме чотирьох сироростущих дерев породи ясен, акація та клен на ділянці місцевості по напрямку Гречани - Підволочиськ, на перегоні Криштопівка - Війтівці, права сторона колії 1265 ка 5 пк- 1266 км 3 пк.

Представник позивача - Війтовецької селищної ради, смт.Війтівці Хмельницького району Хмельницької області не скористався правом участі свого представника в даному судовому розгляді. У листі від 11.04.2022 повідомив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач - Акціонерне товариство "Укрзалізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця", м.Київ проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що позивачем не надано доказів, що дана земельна ділянка перебуває в межах населеного пункту смт. Війтівці або на даній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна комунальної власності і що дана земельна ділянка перейшла або передана із державної у комунальну власність, як того вимагають приписи ст.83 ЗК України. Як наслідок, позивачем не доведено, що земельна ділянка на перегоні Криштопівка - Війтівці права сторона колії 1265 км. 5пк. - 1266 км. 3пк, належить Війтовецькій селищній раді Волочиського району Хмельницької області і що остання є належним позивачем, інтереси якого представляє Керівник Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області.

Зазначає, що позивачем не надано доказів, що земельна ділянка 1265км. 5пк. - 1266км. 3пк., станом на 29.12.1999, була розташована на території Криштопівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, правонаступником якої є Війтовецька селищна рада Волочиського району Хмельницької області, а не на території будь-якої іншої сільської ради, правонаступником якої є будь-яка інша сільська чи селищна рада.

Вказує, що доводи прокурора про неналежне виконання працівниками відповідача п.4 наказу №221 від 11.05.2019, щодо невчасного виявлення незаконної порубки, не відповідають дійсності, оскільки суперечать наявним у справі документам. За викладеним в позовній заяві фактом незаконної порубки дерев в кварталі 43, виділу 250 по правій стороні колії 1265 км. 5пк - 1266 км. 3пк відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, кримінальне провадження не реєструвалось і досудове розслідування не проводилось, оскільки прокурор у своєму листі стверджує, що до матеріалів досудового розслідування №0000267 від 14.09.2019 долучено повідомлення Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень, а не кримінальні провадження.

Зазначає, що обов`язок охорони лісів від незаконних рубок покладено на Держлісоохорону. Положенням про виробничий підрозділ Жмеринська дистанція захисних лісонасаджень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 31.01,2017 № 068-Н, не передбачено вимог щодо забезпечення охорони лісу від незаконних рубок.

Вказав, що працівники відповідача належним чином виконали свої службові обов`язки та функції, передбачені пунктами 6, 7, 9, 10, 11 Наказу 221 та пунктом 3.27 Положення щодо фіксації та розрахунку обсягів порушень лісового законодавства в захисних насадженнях природного і штучного походження в смузі відведення та подання матеріалів по цим порушенням до правоохоронних органів. Повноваження щодо розшуку та затримання осіб, які вчинили самовільну рубку дерев, не входить у права/та обов`язки працівників відповідача.

В судове засіданні відповідач не з`явився, повноважного представника не направив, на адресу суду надіслав клопотання від 13.07.2022 про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю прибуття до суду.

Прокурор проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечує.

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи по суті вже було неодноразово відкладено, зокрема, ухвалами, що занесені до протоколу судового засідання від 14.06.2022 та від 06.07.2022.

Судом звернуто увагу, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Водночас суд зазначає, що у цій справі явку учасників не було визнано обов`язковою, зокрема, керівника чи представника відповідача.

Крім того, відповідно до вимог ст. 197 ГПК України учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відсутність у відповідача такої можливості представництва у суді доказами не підтверджується.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити та зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

За заявою бригадира ПЧЛУ-22 ст.Гречани Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Греха О.М. про те, що в період часу з 12.08.2019 по 13.09.2019 невідомими особами вчинено незаконну порубку 38 дерев породи ясен та дуб у захисному лісонасадженні (виділ 227, квартал 44, ліва сторона) поблизу с.Гарнишівка Волочиського району, Волочиським ВП Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області 14.09.2019 розпочато кримінальне провадження за фактом незаконної порубки про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

13.02.2020 до матеріалів досудового розслідування долучено заяву про злочин Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень про виявлені незаконні порубки 4 дерев (1 біла акація, 2 ясена, 1 клен) в захисних лісосмугах залізниці в кварталі 43, виділу 250 по правій стороні колії (1265км 5пк - 1266км 3 пк).

Як вбачається із здійснених представником відповідача Карнаух А.М. розрахунків, розмір шкоди, заподіяної захисним лісовим насадженням незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників по напрямку Підволочиськ на перегоні Криштопівка-Війтівці права сторона колії 1265км 5пк-1266км 3пк становить 12025,41 грн.

Згідно запиту прокурора Городоцької місцевої прокуратури від 04.03.2021 Регіональною філією "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця" 02.04.2021 надано копії документів та матеріалів щодо земельної ділянки на якій було проведено порубку дерев, та яка перебуває у постійному користуванні ДТГО "Південно-Західна залізниця" (тепер Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця"), зокрема державний акт серії II-ХМ №002868 від 29.12.1999, виданий на підставі рішення Криштопівської сільської ради народних депутатів №12/7 від 24.12.1999.

01.04.2021 слідчим СВ поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області складено протокол огляду місця події (з долученням фотоматеріалів) у якому зафіксовано незаконну порубку 4 дерев породи клена, 2 ясенів та акації на перегоні Криштопівка- Війтівці, квартал 43, виділ 250.

08.06.2021 слідчим СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області призначено інженерно-екологічну експертизу з метою встановлення збитків завданих незаконними порубками, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ в м. Київ.

Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №19534/21-48 розмір збитків, завданих внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме чотирьох сироростущих дерев породи ясен, акація та клен на ділянці місцевості по напрямку Гречани - Підволочиськ, на прогоні Криштопівка - Війтівці права сторона колії 1265км 5пк- 1266 км 3пк становить 12025,41 грн.

Особу, яка здійснила незаконні порубки дерев у ході досудового розслідування кримінального правопорушення на даний час не встановлено.

Відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариств залізничного транспорту загального користування" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця" (тепер Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця") реорганізовано шляхом злиття. Відповідно правонаступником всіх прав та обов`язків Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" є AT "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" AT "Українська залізниця".

Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Криштопівська сільська рада припинена як юридична особа 18.03.2016, правонаступник Війтовецька селищна рада.

19.11.2021 окружною прокуратурою на адресу Війтовецького селищного голови надіслано лист в якому запропоновано вжити заходів, спрямованих на стягнення із АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 12025,41 грн.

У відповідь на вказаний лист 29.11.2021 селищною радою повідомлено прокурора про те, що вона заявляти позовних вимог в судовому порядку не буде.

20.12.2021 керівником Волочиської окружної прокуратури направлено на адресу Війтовецької селищної ради повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.

15.02.2022 представником прокуратури подано до суду здійснений Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області розрахунок шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев в захисній лісосмузі вздовж залізничної колії по напрямку Жмеринка-Підволочиськ, на прогоні Криштопівка-Війтівці права сторона колії 1265+500-1266+300. Згідно даного розрахунку, з урахуванням листа Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області №1748/0.11 від 07.07.2022, розмір шкоди становить 12 025,41 грн.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Предметом даного спору стягнення заподіяної державі шкоди за вирубку лісу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України) встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. (ст.16 ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст.22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст.611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст.1166 ЦК України, згідно з якою - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяною порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

З огляду на наведене - предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її конти-нентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності україн-ського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частиною 1 ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають та незалежно від права власності на них становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статей 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Частиною другою статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Положеннями статті 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом пункту 5 частини другої статті 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Таким чином, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Як вбачається із матеріалів справи регіональна філія "Південно-західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" є постійним лісокористувачем земельної ділянки на території Криштопівської сільської ради розміром 86,938га, що підтверджується державними актом серії II-ХМ №002868 від 29.12.1999, виданим на підставі рішення Криштопівської сільської ради народних депутатів №12/7 від 24.12.1999.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні виявлено факт незаконної порубки дерев.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. В силу статті 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Частиною 2 статті 40 Закону України "Про рослинний світ" також унормовано, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Факт незабезпечення лісокористувачем (відповідачем) охорони і збереження закріплених за ним лісів підтверджується матеріалами справи.

Нормами чинного законодавства, зокрема, Лісовим кодексом та Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" унормовано, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних порубок та інших пошкоджень, покладається саме на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення достатніх дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного госпо-дарського суду у складі Верховного Суду у справі від 09.12.2019 №906/133/18, від 09.08.2018 №909/976/17, постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що усвідомлюючи свої дії відповідач неправомірно не здійснив належних заходів для збереження лісонасаджень, на земельних ділянках постійним користувачем яких він є. Вказане свідчить про наявність як вини відповідача, так і протиправної поведінки.

Шкода та її розмір, який є предметом даного позову, підлягає доведенню, оскільки є оціночним поняттям та підлягає доказуванню у межах розгляду даної справи.

08.06.2021 слідчим СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області призначено інженерно-екологічну експертизу з метою встановлення збитків завданих незаконними порубками, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ в м.Київ.

Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №19534/21-48 розмір збитків, завданих внаслідок проведення незаконної порубки лісу, а саме чотирьох сироростущих дерев породи ясен, акація та клен на ділянці місцевості по напрямку Гречани - Підволочиськ, на прогоні Криштопівка - Війтівці права сторона колії 1265км 5пк- 1266 км 3пк становить 12025,41 грн, що також підтверджується Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області поданим, з урахуванням листа Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області №1748/0.11 від 07.07.2022, розрахунком шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев в захисній лісосмузі вздовж залізничної колії по напрямку Жмеринка-Підволочиськ, на прогоні Криштопівка-Війтівці права сторона колії 1265+500-1266+300.

Альтернативного розрахунку розміру збитків відповідач не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що нарахування розміру заподіяної шкоди в сумі 12025,41 грн є правомірним.

Причинний зв`язок полягає у тому, що внаслідок протиправної винної поведінки залізниці, яка полягає у нездійсненні комплексу заходів щодо збереження ліку на земельних ділянках, які перебувають у її постійному користування державі завдано збитків в сумі 12025,41 грн.

Суд вважає, що відповідач, як постійний лісокористувач, не забезпечив належну охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустивши незаконну порубку дерев, чим заподіяно матеріальну шкоду лісу (навколишньому природному середовищу), яка становить в загальному розмірі 12025,41 грн.

З огляду на викладене, позов Керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Війтовецької селищної ради, смт.Війтівці Хмельницького району Хмельницької області до Акціонерного товариства "Укрзалізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця", м.Київ про стягнення 12 025,41 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу підлягає задоволенню.

Доводи відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи та викладеними судом висновками.

Судом враховується, що Війтовецька селищна рада є правонаступником прав та обов`язків Криштопівської сільської ради та відповідно є уповноваженим органом на представництво інтересів держави у спірних правовідносинах, оскільки внаслідок незаконної порубки лісових насаджень на її території завдано збитків навколишньому природному середовищу.

Місце де вчинена незаконна порубка підтверджено самою Регіональною філією "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця", якою на вимогу прокуратури подано державний акт серії 11-ХМ №002868 від 29.12.1999, виданий на підставі рішення Криштопівської сільської ради народних депутатів №12/7 від 24.12.1999 щодо постійного права користування земельною ділянкою, площею 86,938 га на території Криштопівської сільської ради.

Заперечення відповідача щодо відсутності вини у завданні шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев спростовуються вищенаведеними висновками суду. Судом не беруться до уваги твердження відповідача про те, що прокурором не було надано належних доказів того, що відповідач не дотримався або порушив комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних порубок, оскільки незаконна порубка дерев на земельних ділянках наданих відповідачеві у постійне користування відбулась. Тобто вжиті відповідачем заходи є недостатніми.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 55, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд.5, м. Київ, 03150; ) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (вул. Лисенка, буд. 6, м. Київ; ) на користь Війтовецької селищної ради (вул. Героїв України, 4, смт. Війтівці, Хмельницький район, Хмельницька область, ) шкоду завдану навколишньому природному середовищу в сумі 12 025,41грн (дванадцять тисяч двадцять п`ять гривень 41 коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд.5, м. Київ, 03150; ) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (вул. Лисенка, буд. 6, м. Київ; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (пров. Військоматський, буд. 3, м. Хмельницький, 29000; ) 2 270,00грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.07.2022.

Суддя С.І. Крамар

Віддруков. 7 прим. :

1 - до справи;

2 - Керівнику Волочиської окружної прокуратури (вул. Слави, 8, м. Волочиськ, Хмельницька обл., 31200) ІНФОРМАЦІЯ_1;

3 - позивачу - Війтовецькій селищній раді (вул. Героїв України, 4, смт. Війтівці, Хмельницький р-н, Хмельницька область, 31256) надісл. не е-пошту

4, 5, 6 - відповідачу - АТ "Укрзалізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150;надіслати на е-пошту ) в особі РФ "Південно-Західна залізниця" (вул. Лисенка, 6, м. Київ, 01601) надіслати на е-пошту та представнику відповідача Виростко А.В. ІНФОРМАЦІЯ_2

7 - Хмельницькій обласні прокуратурі