ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Справа № 903/972/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - Ворошик С.О., Масич І.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" на рішення Господарського суду Волинської області від 28 грудня 2021 року (повний текст складено 31.12.2021) у справі № 903/972/20 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз"

до Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод"

про стягнення 13 901 982,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 у справі №903/972/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного суду від 27.05.2021, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю. Комодітіз" до Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" про стягнення 13 901 982,60 грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю. Комодітіз" 10 987 255,04 грн, в т.ч.: 10 939 384,83 грн - основний борг, 18 502,64 грн - пеня, 4 625,66 грн - 3% річних, 24 741,91 грн - інфляційних втрат та 164 808,83 грн - витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.08.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" в частині оскарження на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України задоволено частково; рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 в частині розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді 2020 року, що складається із основного боргу - 12603405,23 грн, пені - 169887,00 грн, 3% річних - 42471,75 грн, інфляційних - 52852,99 грн, а також стягнення пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року в розмірі 726743,02 грн скасовано, а справу передано в цій частині на новий розгляд до Господарського суду Волинської області; в іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 залишено без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" залишено без задоволення.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28 грудня 2021 року у справі №903/972/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17.01.2022) клопотання Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" про закриття провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі в частині стягнення 10 939 384,83 грн основного боргу за листопад 2020 - закрито. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" в частині закриття провадження у справі про стягнення 47 870,21 грн, з них: 18 502,64 грн пені, 4 625,66 грн 3% річних, 24 741,91 грн інфляційних втрат - відмовлено. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю. Комодітіз" до Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" про стягнення 2 655 975,16 грн заборгованості за листопад 2020 року, з них: 1 664 020,40 грн основної суми боргу, 42 471,75 грн 3% річних, 52 852,99 грн інфляційних втрат, 169 887 грн пені та 726 743,02 грн пені за прострочення строків підписання/повернення акту приймання-передачі природного газу - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Ю.Комодітіз" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині відмови в позові ТОВ "Ю.Комодітіз" до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" про стягнення 1 664 020,40 грн основної суми боргу скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представник позивача не з`явився. При цьому, від останнього на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання, в якому просить зупинити перебіг процесуальних строків та розглядати справу після закінчення режиму воєнного стану.

Суд, розглянувши вищевказане клопотання та наведені в ньому доводи, зазначає наступне.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який підтримано Верховною Радою.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

При цьому, статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

02 березня 2022 року Радою суддів України опубліковано рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Зокрема, судам України рекомендовано при визначенні умов роботи суду у воєнний час, керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

За даними Рівненської обласної державної адміністрації Рівненська область наразі є тиловою з контрольованою стабільною ситуацією та працюючими об`єктами критичної інфраструктури.

Отже, проведення судових засідань в Північно-західному апеляційному господарському суді на даний час не несе загрози життю і здоров`ю учасників процесу та працівникам апарату суду.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим, оскільки суд не може встановити пріоритетнішою вимогу одного учасника процесу над іншими, оскільки такі дії суду порушуватимуть принцип рівності усіх учасників судового процесу.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, Північно-західний апеляційний господарський суд не припинив здійснювати судочинство, продовжує роботу, враховуючи, що розгляд апеляційної скарги відкладався неодноразово, при цьому, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, беручи до уваги те, що позиція позивача викладена безпосередньо у розглядуваній апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника ТОВ "Ю. Комодітіз" про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні.

Безпосередньо в судовому засіданні представники відповідача підтримали вимоги та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 оскаржується лише в частині відмови в позові ТОВ "Ю.Комодітіз" до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" про стягнення 1 664 020,40 грн основної суми боргу, суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.269 ГПК України, переглядає справу лише в цій частині.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" (постачальник/позивач) та Приватним акціонерним товариством "Гнідавський цукровий завод" (споживач/відповідач) був укладений договір постачання природного газу №К-ПГ-С/20-09/38 (далі - договір, т.1, а.с. 6-9), за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язувався передати у власність споживача, а споживач - прийняти, спожити та оплатити на умовах цього договору газ природний (код товару: 2711).

Згідно з п.п. 1.3, 2.1 договору обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти, спожити та оплатити, планова ціна за 1000 м3 та планова вартість газу для кожного розрахункового періоду - газового місяця (місяць постачання, місяць передачі, звітний місяць) - погоджується сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору.

Оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.9 договору). А остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у газовому місяці здійснюється споживачем за остаточною ціною та остаточною вартістю газу до 18-го числа місяця, наступного за газовим місяцем (місяцем поставки газу), якщо інший строк не погоджено сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору (п.2.8 договору).

Відповідно до п.1.6 договору, обсяги газу, що визначені п. 1.3 договору, є плановими та можуть змінюватися сторонами шляхом коригування, у тому числі впродовж поточного газового місяця виключно за наявності "Заявки на коригування планових розподілів обсягів постачання природного газу" ("Заявка на коригування"), яку споживач надає постачальнику у терміни, встановлені договором.

Відповідно до п.3.3 договору, передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами актом прийому-передачі газу.

Пунктом 4.3.6 договору встановлено порядок визначення сторонами фактичного обсягу споживання, а саме: до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим (газовим), споживач має надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу від постачальника споживач зобов`язаний повернути один примірник оригіналу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу. У разі не повернення споживачем переданого йому постачальником акту прийому-передачі газу (фактично переданого газу), або відсутності вмотивованої відмови споживача від підписання відповідного акту у цей же строк, такий акт вважається підписаним, а газ переданий споживачу.

За порушення сторонами умов п.3.3 та/або п.4.1.3 та/або п.4.3.6 договору відповідно, а саме, за ухилення від підписання та/або надання відповідній стороні Актів приймання-передач і газу у передбачені договором строки, - винна сторона сплачує на користь іншої сторони пеню у розмірі 0,1% від вартості фактично переданого газу за кожний день такого прострочення (п.5.2 договору).

Відповідно до п.5.3 договору, за порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу.

За порушення споживачем грошових зобов`язань за договором (п. 4.3.3 та/або п. 4.3,12 та/або п.4.3.13 договору), постачальник має право зменшити обсяг поставки газу до рівня фактичних платежів, або не передавати/припинити газ споживачу, або розірвати Договір в односторонньому порядку і, відповідно, повернути споживачу суму перерахованих ним коштів в рахунок оплата обсягу газу, за виключенням нарахованих постачальником господарських санкцій (п. 5.4 договору).

Згідно з п. 8.5-8.6 договору сторони використовують для обміну податковими накладними програмне забезпеченій "М.E.DoclS", а також сторони повинні забезпечити доступ до мережі Інтернет.

Всі повідомлення, заявки, графіки, які стосуються інформації щодобового та місячного балансування, їх коригування, вважаються наданими споживачем належним чином, якщо вони оформленні уповноваженими особами споживача та:

- передані в оригіналі постачальнику під розпис та/або

- надіслані уповноваженими особами споживача електронною поштою на адреси уповноважених осіб постачальника.

- уповноваженими особами постачальника є:

(ПІБ): ОСОБА_1, тел.: НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- уповноваженими особами споживача є: ________ .

Як вбачається з доводів позивача, викладених в позовній заяві, за попередньою усною домовленістю сторін, 28.10.2020 ТОВ "Ю.Комодітіз" надало на розгляд споживача проект Додаткової угоди №2 (датований 22.10.2020) на постачання природного газу в листопаді 2020 року з електронної адреси позивача () на електронну адресу Відповідача ().

Відповідно до наданого для погодження проекту Додаткової угоди №2 до договору плановий обсяг постачання позивачем (як діючим постачальником) у листопаді 2020 року становив 2850 тис.м3. За даним проектом Додаткової угоди №2 визначено ціну 1 тис.м3 природного газу - 6813,90 грн. (з ПДВ).

Як стверджує позивач, після усного погодження між постачальником та споживачем/позивачем 30.10.2020 підготовлено та направлено з електронної адреси ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" () на електронну адресу відповідача () скорегований проект Додаткової угоди №2. За даним проектом планові обсяги поставки природного газу відповідачу в листопаді 2020 року склали 2750 тис.м3. При цьому ціна природного газу за 1 тис.м3 не змінена та становила 6 813,90 грн. (з ПДВ).

В свою чергу, відповідно до п.3 проекту Додаткової угоди №2 загальна вартість природного газу, у зв`язку із зменшенням загального планового обсягу на 100 тис.м3, склала 18 738 225,00 грн. (з ПДВ).

За п.4 проекту Додаткової угоди №2 оплата планової вартості газу по цій Додатковій угоді повинна була здійснюватися у наступному порядку:

- 30% - в сумі 5 621 467,50 грн. - по 10 листопада 2020 року;

- 30% - в сумі 5 621 467,50 грн. - по 20 листопада 2020 року;

- 30% - в сумі 5 621 467,50 грн. - по 30 листопада 2020 року;

При цьому, відповідно до п.2.6. договору та п.6 проекту Додаткової угоди №2 остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється - до 18 грудня 2020 року.

31.10.2020 відповідач ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" з електронної адреси (y.moiseiev@solodko.uа) на електронну адресу позивача ТОВ "Ю.Комодітіз" () направлено заявку - Таблиця номінацій/реномінацій із визначеним плановим обсягом споживання природного газу у розмірі 2 750 тис.м3 та із зазначеним планових подобових обсягів споживання у листопаді 2020 року споживачем природного газу.

Інформацією з платформи оператора газотранспортної системи відповідно до поданих номінацій підтверджується факт того, що постачальник для споживача у листопаді 2020 почав здійснювати фактичне постачання природного газу відповідно до умов договору, діючих Кодексу газотранспортної системи (Кодекс ГТС) та Правил постачання природного газу (Правила), які затверджені постановами Національної комісії з регулювання енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Постачання газу здійснювалося відповідно до поданих споживачем заявок - згідно подобових обсягів споживання у листопаді 2020 та з урахування щоденних скоригованих даних (заявок) споживача щодо обсягів поставки природного газу (таблиці номінацій/реномінацій) у період з 01.11 по 30.11.2020 включно.

На виконання Додаткової угоди №2 позивачем виставлено відповідачу рахунок №К-ПГ-С/20-09/38-1120 від 05.11.2020 про оплату планового обсягу природного газу за листопад 2020 на суму 18 738 225,00 грн (т.1, а.с. 24).

Дана сума розрахована із планового обсягу споживання природного газу за листопад 2020 року у розмірі 2750 тис.м3 (який сформований та поданий безпосередньо відповідачем, як споживачем) за ціною 1 тис.м3 - 6 813,90 грн (з ПДВ), що узгоджується з умовами Додаткової угоди № 2: 18 738 225,00 грн = 6 813,90 грн х 2750 тис.м3.

ПрАТ "Гнідавський цукровий завод", в свою чергу, здійснено оплату за поставлений природний газ частково, на загальну суму 4 700 000 грн (т.1, а.с.59-62).

В подальшому, 19.11.2020 ТОВ "Ю.Комодітіз", враховуючи не оформлення належним чином (не підписано та не скріплено печаткою) ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" Додаткової угоди №2 до договору, направило на адресу споживача два примірника підписаної ним вказаної Додаткової угоди №2 та акт приймання передачі природного газу за жовтень 2020 року у 2-екз. (в оригіналі в паперовому вигляді) кур`єрською службою "Нова пошта" (експрес-накладна № 1816), які отримані ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" 20.11.2020 року (т.1, а с.33).

07.12.2020 ТОВ "Ю.Комодітіз" звернулося до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" із листом-вимогою №118-12/12 від 04.12.2020, зокрема, про підписання та повернення одного екземпляру Додаткової угоди №2 до договору (т.1, а.с. 39) та акту приймання-передачі природного газу за жовтень 2020. Також ТОВ "Ю.Комодітіз" вимагало від ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" у строк до 08.12.2020 погасити заборгованість за плановий обсяг природного газу листопада 2020 відповідно до умов Додаткової угоди №2 у сумі 12 164 402,50 грн (т.1, а.с.34-35).

07.12.2020 ТОВ "Ю.Комодітіз" надіслало на адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" лист №242-12/20 від 07.12.2020, до якого додано проект Додаткової угоди №2 до Договору (у 2-х оригінальних екз.) для підписання відповідачем та повернення одного екземпляру позивачу (т.1, а.с. 37-38).

На виконання умов договору ТОВ "Ю.Комодітіз", відповідно до даних з платформи оператора ГТС (як то передбачено абз.2 п.4.3.6 договору), після встановлення фактичних обсягів споживання у листопаді 2020 природного газу споживачем ПрАТ "Гнідавський цукровий завод", 07.12.2020 сформовано та надіслало відповідачу для узгодження підписаний зі свого боку Акт прийому-передачі природного газу за листопад 2020 (далі - Акт) шляхом його надсилання з електронної адреси ТОВ "Ю.Комодітіз" на електронну адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" .

Одночасно зазначений Акт разом із Актом звірки взаємних розрахунків направлений на адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" листом від 08.12.2020 №243-12/20 поштою (т.1, а.с.41-46).

У зв`язку із порушенням ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" строків оплати за поставлений природний газ, ТОВ "Ю.Комодітіз", керуючись Главою 7 Розділу IV Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), затвердженого Постановою НКРЕКП та Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення), затвердженого Постановою КМУ від 08.12.2006 №1687, 09.12.2020 надіслало Повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №1 від 09.12.2020 та супровідний лист від 09.12.2020 №376-12/20 (т.1, а.с.47-50).

ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" у листі "Про розгляд вимоги" №532 від 10.12.2020 зазначив, що плановий обсяг споживання природного газу по Договору на листопад 2020 в обсязі 2 750 тис.м.3; підтвердив проведення оплати за газ звітного місяця - листопада 2020 на суму 4 700 000,00 грн згідно із рахунком ТОВ "Ю.Комодітіз" від 05.11.2020 № К-ПГ-С/20-09/38-1120; заперечив проти розрахунку ціни та загальної вартості природного газу відповідно до умов Додаткової угоди №2; заперечив проти узгодження порядку розрахунку відповідно до проекту Додаткової угоди №2. При цьому, визнав діючою умову договору щодо дати проведення остаточних розрахунків за звітний місяць поставки газу - листопад 2020, а саме - до 18.12.2020. Запропонував узгодити ціну в межах середньозваженої ціни реалізації природного газу відповідно до даних ТБ "Українська Енергетична біржа" (т.1, а.с. 51-53).

В подальшому, ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" у листі від 15.12.2020 №537 зазначив, що ним підписано акт приймання-передачі природного від 31.10.2020 (за газовий місяць жовтень 2020 року), проте він відмовляється від підписання акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 за звітний місяць постачання природного газу - листопад 2020. Підставою цього є, з однієї сторони погодження фактичних обсягів споживання газу, а з іншої - непогодження умов Додаткової угоди №2 щодо ціни та розрахунку загальної вартості спожитого у листопаді 2020 природного газу у межах діючого договору. ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" визначило свою позицію щодо можливого порядку визначення ціни природного газу за даними УЕБ, плюс вартість послуг транспортування (вартість замовлення постачальником потужності) /т.2 а.с. 152-158/.

У відповідь на лист від 15.12.2020 №537 ТОВ "Ю.Комодітіз" направило на адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" лист №29.12.2020 №257/03-12/20, у якому зазначив про недобросовісні дії споживача в частині порядку та умов здійснення постачання (споживання) природного газу щодо не узгодження Додаткової угоди №2 та, відповідно, не погодження останнім ціни, загальної вартості та умов оплати природного газу листопада 2020. Крім того, позивачем наголошено на порушенні відповідачем умов договору (п.4.3.7.) щодо обов`язковості підписання надісланого постачальником акту звірки взаємних розрахунків по Договору. Такий стан речей негативно впливає на забезпечення зі сторони позивача належного ведення бухгалтерського обліку відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (т.2, а.с. 159-161).

Оскільки ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" заборгованість за поставлений в листопаді природний газ сплачено не було, як за ціною згідно умов проекту Додаткової угоди №2, так і з розрахунку середньозваженої ціни реалізації природного газу у листопаді 2020 року згідно даних УЕБ, ТОВ "Ю.Комодітіз" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення ПрАТ "Гнідавський цукровий завод", серед іншого, заборгованості за поставлений у листопаді 2020 року природний газ на загальну суму 12 603 405,23 грн (17 303 405,23 - 4 700 000,00, згідно заяви про уточнення позовних вимог).

При цьому, позивач вказує, що формування ціни за газ на листопад 2020 ним здійснювалось відповідно до середньозваженої ціни місячного ресурсу - листопада 2020 року, яка становить 6700,00 грн за 1 тис.м3.

Разом з тим, відповідач зазначає, що Додаткову угоду №2 до договору поставки та акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 він не підписував та не укладав через неузгодженість ціни та розрахунків за поставлений газ у листопаді 2020. При цьому, відповідач не заперечує факт узгодження обсягів споживання газу та його споживання у листопаді 2020 та наголошує, що зважаючи на неузгодженість договірної ціни на газ, остання має визначатися, зокрема із звичайних цін, що склались на аналогічні товари на момент укладення договору.

Слід зазначити, що Верховний Суд, скасовуючи рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 в частині розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді 2020 року, що складається із основного боргу - 12603405,23 грн, пені - 169887,00 грн, 3% річних - 42471,75 грн, інфляційних - 52852,99 грн, а також стягнення пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року в розмірі 726 743,02 грн, та передаючи справу в цій частині на новий розгляд до Господарського суду Волинської області вказав наступне.

Суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки виставленому ТОВ "Ю.Комодітіз" рахунку від 05.11.2020 №К-ПГ-С/20-09/38-1120 ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" з посиланням на договір поставки природного газу від 28.09.2020 №К-ПГ-С/20-09/38, відповідно до якого в розділі "ціна" за поставку природного газу в кількості 2750 тис.м3 зазначено 5678,25 грн, що узгоджується з умовами додаткової угоди № 2 (пункт 2 додаткової угоди № - ціна газу без ПДВ 5678,25 грн.), прийнятого ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" до виконання. Так, ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" платіжними дорученнями від 13.11.2020 №27700, від 19.11.2020 №27756, від 20.11.2020 №33, від 24.11.2020 №60 з зазначенням в графі "призначення платежу": за природний газ зг. рах. №К-ПГ-С/20-09/38-1120 від 05.11.2020 здійснив оплату за поставлений природний газ за визначеною позивачем ціною на загальну суму 4700 000 грн.

Спростовуючи твердження ТОВ "Ю.Комодітіз" про направлення ним Додаткової угоди №2 до Договору поставки на адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод", судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки відзиву відповідача та листуванню між контрагентами, за якими, в одному випадку, відповідач стверджує, що ним Додаткова угода отримана лише 11.12.2020, а в іншому, надаючи відповідь на вимогу позивача від 04.12.2020 №118-12/20, ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" підтвердив наявність у нього направленого проекту Додаткової угоди №2 до договору, що також залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій.

Суди, зазначивши про недоведення позивачем, що ціна за поставку газу, сформована відповідно до середньозваженої ціни місячного ресурсу - листопад 2020, не зазначили відповідні норми матеріального права та відповідно умови договору, якими це передбачено, окрім того, що це заперечується відповідачем.

При цьому судами не враховано, що за приписами частини другої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", яка узгоджується із пунктом 4 розділу І Правил постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим законом.

Судами не надано належної оцінки пункту 2.6 договору поставки, відповідно до якої остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється - до 18 грудня 2020 року.

За приписами ч.5 ст.310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1,7 ст.179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 180 Господарського кодексу України визначає істотні умови господарського договору. Відповідно до положень цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст.181 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Як встановлено судами обох інстанцій, 28.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Гнідавський цукровий завод" (споживач) був укладений договір постачання природного газу №К-ПГ-С/20-09/38, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживача, а споживач - прийняти, спожити та оплатити на умовах цього договору газ природний (код товару: 2711).

Пунктами 27, 31, 37 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі - природний газ) - суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура - 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією; постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина третя статті 12 Закону України "Про ринок природного газу").

Частиною другою статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" до обов`язків споживачів природного газу віднесено забезпечення своєчасної та повної оплати вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина третя статті 13 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з пунктами 1.3, 2.1 договору обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти, спожити та оплатити, планова ціна за 1000 м3 та планова вартість газу для кожного розрахункового періоду - газового місяця (місяць постачання, місяць передачі, звітний місяць) - погоджується сторонами у відповідній додатковій угоді до договору.

Оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору (пункт 2.9 договору).

Відповідно до п.2.6. договору, остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у газовому місяці здійснюються споживачем з постачальником за остаточною ціною та остаточною вартістю газу до 18 числа місяця, наступного за Газовим місяцем якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору.

Тобто сторонами укладено договір, відповідно до якого обсяги та ціни природного газу для кожного місяця постачання визначаються сторонами в окремих Додаткових угодах.

Як вбачається, 07.12.2020 ТОВ "Ю.Комодітіз" відповідно до листа-вимоги №118-12/12 від 04.12.2020 (т.1, а.с.34-35) звернулося до ПАТ "Гнідавський цукровий завод" із вимогою про, серед іншого, підписання та повернення одного екземпляру Додаткової угоди №2 до договору та акту приймання-передачі природного газу за жовтень 2020, які були надіслані з листом повторно. Також відповідно до листа-вимоги позивач вимагав від відповідача у строк до 08.12.2020 погасити заборгованість за плановий обсяг природного газу листопада 2020 року відповідно до умов Додаткової угоди №2, а саме заборгованість у сумі 12 164 402,50 грн.

07.12.2020 ТОВ "Ю.Комодітіз" відповідно до листа 242-12/20 (т.1, а.с.37-38) надіслало на адресу споживача проект Додаткової угоди №2 до договору (у 2-х оригінальних екз.) для його підписання та повернення одного екземпляру.

Відповідач листом "Про розгляд вимоги №118-12/20 від 04.12.2020" №532 від 10.12.2020 повідомив, що плановий обсяг споживання природного газу по Договору на листопад 2020 року в обсязі 2 750 тис.м3; підтвердив проведення оплати за газ звітного місяця - листопада 2020 року на суму 4 700 000,00 грн згідно із рахунком позивача від 05.11.2020 № К-ПГ-С/20-09/38-1120. Заперечив проти розрахунку ціни та загальної вартості природного газу відповідно до умов Додаткової угоди №2; заперечив проти узгодження порядку розрахунку відповідно до проекту Додаткової угоди №2. При цьому, визнав діючою умову договору щодо дати проведення остаточних розрахунків за звітний місяць поставки газу - листопад 2020р, а саме - до 18.12.2020. Запропонував узгодити ціну в межах середньозваженої ціни реалізації природного газу відповідно до даних ТБ "Українська Енергетична біржа" (т.1, а.с. 51).

Отже, у вказаному листі від 10.12.2020 №532 відповідач підтвердив наявність у нього Додаткової угоди №2 до договору, тоді як у відзиві на позовну заяву відповідачем вказано про отримання останньої лише 11.12.2020 (т.1, а.с. 95).

В подальшому, відповідач у листі від 15.12.2020 №537 (т.2, а.с.152-158) зазначив, що відповідачем підписано акт приймання-передачі природного від 31.10.2020 (за газовий місяць жовтень 2020 року) та направлений позивачу. Зазначив про відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 за звітний місяць постачання природного газу - листопад 2020 року. Підставою цього вказав, з однієї сторони погодження фактичних обсягів споживання газу, а з іншої - непогодження умов Додаткової угоди №2 щодо ціни та розрахунку загальної вартості спожитого у листопаді 2020 року природного газу у межах діючого договору. Визначив свою позицію щодо можливого порядку визначення ціни природного газу за даними УЕБ, плюс вартість послуг транспортування (вартість замовлення постачальником потужності).

У відповідь на вказаний лист позивачем направлено на адресу відповідача лист від 29.12.2020 №257/03-12/20) (т.2, а.с.159-161), в якому позивач зазначив про недобросовісні дії споживача в частині порядку та умов здійснення постачання (споживання) природного газу щодо неузгодження Додаткової угоди №2 та, відповідно, не погодження останнім ціни, загальної вартості та умов оплати природного газу листопада 2020 року. Крім того, позивачем наголошено на порушенні відповідачем умов договору (п.4.3.7.) щодо обов`язковості підписання надісланого постачальником акту звірки взаємних розрахунків по договору. Однак, докази надіслання відповіді позивача у матеріалах справи відсутні.

Отже, між позивачем та відповідачем Додаткова угода №2 до договору поставки (із запропонованою ТОВ "Ю.Комодітіз" ціною на газ у листопаді 2020), у формі єдиного документу, підписаного та скріпленого печатками сторін, укладена не була. При цьому, судами обох інстанцій встановлено, що додаткову угоду №2 до договору поставки та акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 відповідач не підписував та не укладав через неузгодженість ціни та розрахунків за поставлений газ у листопаді 2020.

Даний факт підтверджено і самим позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 29.01.2021 № 278/02-01/21 (т.2, а.с. 1-21).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу", яка узгоджується із пунктом 4 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Ціна постачання природного газу, відповідно до підпункту 8 пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу, є істотною і обов`язковою умовою для договору постачання природного газу.

Відповідно до ст.632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Як вбачається, ТОВ "Ю.Комодітіз" у заяві про уточнення позовних вимог від 29.01.2021 №278/02-01/21 фактично змінив підстави позову (заява прийнята судом першої інстанції 09.02.2021 (т.2, а.с. 171), а саме: у позовній заяві позивач стверджував, що Додаткова угода №2 укладена між сторонами, а в уточненнях до позовної заяви погодився із позицією відповідача, що ціну поставленого газу слід визначати із даних ТБ "Українська Енергетична біржа", проте станом на 31.10.2020 (станом на 30.10.2020).

Так, позивач розраховує вартість газу враховуючи ч.4 ст.632 ЦК України та дані ТБ станом на 30.10.2020 (останній робочий день, що передує поданню відповідачем заявки та прийняття її до виконання позивачем - 31.10.2020) (т.2, а.с. 15), та становить 6700,00 грн із ПДВ за 1 тис. м.3 (ціна газу з ТБ) з умовами післяплати за договором купівлі-продажу та 163,89 грн за кожну транспортовану 1 тис. м3, а всього 6863,89 грн з ПДВ за 1 тис. м3.

Враховуючи, що обсяги поставленого газу сторонами погоджено - 2520,93277 тис. м3, то відповідно до розрахунку позивача вартість поставленого газу становить 17 303 405,23 грн (2520,93277*6863,89) (т.2, а.с.17).

Відповідач, в свою чергу, розраховує вартість природного газу за листопад 2020 року із врахуванням ціни 6039,92 грн за тис. куб.м. з ПДВ за умовами післяплати (т.2, а.с.176).

При цьому, ціну відповідачем визначено згідно висновку за результатами цінового моніторингу В-190 від 11.02.2021 (т.2, а.с.184), складеного експертом Волинської торгово-промислової палати Дзятко М.А. та із врахуванням інформації, отриманої на офіційному сайті ТБ (т.2, а.с.185-189).

Відповідач вважає, що ціна газу за листопад 2020 складається із 6039,92 грн із ПДВ за 1 тис. м.3 (ціна газу з ТБ) з умовами після плати та 163,89 грн за кожну транспортовану 1 тис. м.3, всього 6203,81 грн з ПДВ за 1 тис. м3.

Враховуючи, що обсяги поставленого газу сторонами погоджено - 2520,93277 тис. м.3, то відповідно до розрахунку відповідача вартість поставленого газу становить 15 639 384,83 грн (2520,93277 тис. м3*6203,81) (т.2, а.с.147).

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що сторони в процесі розгляду справи погодились, що визначати вартість поставленого газу необхідно із даних ТБ, а не із умов Додаткової угоди №2, оскільки вона не укладена сторонами.

Як вже зазначалось вище, позивач при розрахунку ціни газу посилається на положення ч.4 ст.632 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Оскільки основний договір №К-ПГ-С/20-09/38 укладено сторонами 28.09.2020, Додаткову угоду №1 - 28.09.2020, а Додаткову угоду №2 сторони не уклали, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем безпідставно зафіксовано ціну станом на 30-31.10.2020 та не обґрунтовано чому ціна газу розраховується позивачем саме станом на день подання заявки, що саме по собі суперечить посиланням позивача на ч.4 ст.632 ЦК України.

Крім того, суд зазначає, що заявка визначає лише плановий обсяг споживання газу у поточному місяці з подобовим розподілом його споживання та не містить жодної цінової інформації. Позивач безпідставно ставить в залежність визначення ціни газу від дати подання відповідачем заявки на обсяг газу.

У відповідності до Висновку за результатами цінового моніторингу В-190 від 11.02.2021 (т.2, а.с.184), складеного експертом Волинської торгово-промислової палати Дзятко М.А., середньозважена ціна газу місячного ресурсу листопада 2020 року становить 6039,92 грн за тис. куб.м, з ПДВ за умовами післяплати. Крім того, за результатами дослідження експертом встановлено, що протягом листопада 2020 року ціни на природний газ мали тенденцію до зниження.

Вказана вище ціна природного газу підтверджується також інформацією, отриманою на офіційному сайті Товарна біржа "Українська енергетична біржа" https://www.ueex.com.ua/ (т.2, а.с.185-189).

Крім того, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті ДП "Держзовнішінформ" зазначено, що за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" природній газ подешевшав у листопаді 2020 р. Середньозважені ціни на природний газ ресурсу листопада 2020 р. впали за місяць на 8%.

У листі №3304-04/54265-06 від 11.12.2018 "Щодо розрахунку ціни на природний газ" Мінекономрозвитку наголошує на тому, що інформація про котирування, може надаватися суб`єктами, як безпосередньо міжнародними агентствами так і наприклад ДП "Держзовнішінформ", Торгово-промисловою палатою України та іншими суб`єктами, які володіють інформацією про котирування.

Щодо висновку Волинської торгово-промислової палати від 11.02.2021, судом враховано, що при зміні ціни за одиницю товару - природного газу, мають відбутися попередньо коливання, тобто зміна ціни на ринку чи то в бік зменшення, чи то в бік збільшення. Сторони договору мають виходити з того, що ціна за одиницю товару знову змінилася (проколивалася) порівняно з тією, яка зазначена в попередній додатковій угоді до договору. Тобто будь-яка наступна зміна ціни за природний газ у договорі може бути правомірна у випадку, якщо ціна товару знову змінилася на ринку.

З огляду на зазначене, у даному випадку підтверджуючим документом з інформацією про те, що ціна природного газу змінилася на ринку, може бути або довідка відповідного органу, який має повноваження здійснювати моніторинг цін на природний газ, або експертний висновок про зміну ціни природного газу.

Отже, судом приймається висновок Волинської торгово-промислової палати від 11.02.2021, як належний доказ.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що застосування середньозваженої ціни саме за підсумками місяця буде справедливим підходом для встановлення рівня звичайних цін на природний газ у конкретний період часу його споживання, а саме за листопад 2020 року.

Подібної позиції дотримано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.10.2020 у справі №910/17533/19, згідно якої в якості обґрунтування середньої ціни реалізації позивачем природного газу, останній надавав інформацію про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" за підсумками місяця, а не на конкретну дату.

Оскільки, постачання газу здійснювалось щоденно і його ціна коливалась, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вартість спожитого у листопаді 2020 року природного газу необхідно розраховувати з застосуванням механізму визначення ціни, що передбачений ч.4 ст.632 ЦК України, виходячи з середньозваженої ціни газу місячного ресурсу листопада 2020 року, яка становить 6039,92 грн. за тис. куб.м, з ПДВ за умовами післяплати та юридичної суті договору поставки (купівлі-продажу), який є імперативно оплатним.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, на виконання Додаткової угоди №2 позивачем було виставлено відповідачу рахунок № К-ПГ-С/20-09/38-1120 від 05.11.2020 (т.1, а.с. 24), в якому в розділі "ціна" за поставку природного газу в кількості 2750 тис.м3 зазначено 5678,25 грн, що узгоджується з умовами Додаткової угоди №2 (пункт 2 Додаткової угоди №2 - ціна газу без ПДВ 5678,25 грн).

ПрАТ "Гнідавський цукровий завод", в свою чергу, платіжними дорученнями від 13.11.2020 №27700, від 19.11.2020 №27756, від 20.11.2020 №33, від 24.11.2020 №60 із зазначенням в графі "призначення платежу": за природний газ зг. рах. №К-ПГ-С/20-09/38-1120 від 05.11.2020 здійснив оплату за поставлений природний газ за визначеною позивачем ціною на загальну суму 4700000 грн (т.1, а.с.59-62).

При цьому, відповідач стверджує, що здійснював оплату, незважаючи на неузгодженість планової ціни газу, виходячи з розрахунків попереднього періоду (ціни на жовтень 2020 року). Оплата здійснювалась не на виконання Додаткової угоди №2 (оскільки вона не укладена), а з метою недопущення припинення чи обмеження постачання природного газу у листопаді 2020 року для промислових потреб підприємства, оскільки ініціювання процедури зміни постачальника природного газу у період безперервного виробничого циклу (переробка цукрових буряків) чи відсутність газопостачання в цей час, могли б спричинити збитки підприємству.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку не відбулось схвалення відповідачем правочину, оскільки ціна згідно заяви про зміну підстав позову (т.2, а.с. 16-17), змінилася навіть та, що була визначена у Додатковій угоді №2 та рахунку від 05.11.2020 (6813,90 грн за 1 тис.м3).

Як вбачається з заяви про зміну підстав позову, позивач розраховує ціну за середньозваженою ціною природного газу із ПДВ за 1 тис.м3, яка складає 6893,89 грн, та зазначає, що станом як на дату подання позивачем позовної заяви у даній справі, так і на дату подання даної заяви Додаткова угода №2 відповідачем не підписана, ціну, загальну вартість та умови оплати ним відповідно не узгоджені. Відповідачем заборгованість за поставлений постачальником у листопаді 2020 природний газ не погашено, як за вартістю згідно умов проекту Додаткової угоди №2 (в редакції надісланій позивачем), так і з розрахунку середньозваженої ціни реалізації природнього газу у листопаді згідно даних УЕБ. Тобто і на час розгляду справи має місце спір щодо ціни природнього газу, яка залишилася не узгодженою сторонами.

Згідно п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктринна venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добровісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Спроба позивача згодом (у поданих суду уточненнях) змінити ціну природнього газу суперечить попередній поведінці такої особи і свідчить про дійсне неузгодження ціни між сторонами.

Крім того суд звертає увагу на те, що сплата особою коштів є вольовою дією, юридичні наслідки якої слід оцінювати, виходячи зі справжньої волі платника.

Колегією суддів беруться до уваги доводи відповідача, що часткова оплата природного газу була зроблена останнім за цінами жовтня 2020 з метою недопущення припинення чи обмеження постачання природного газу у листопаді 2020 року для промислових потреб підприємства, при цьому, відповідачем заперечується схвалення ним середньозваженої ціни природного газу за 1 тис.м3 в розмірі 6 893,89 грн (з ПДВ), яку позивач застосовує при розрахунку розміру позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до проведених судом перерахунків, вартість спожитого у листопаді 2020 року природного газу становить 15 639 384,83 грн (2 520,93227 (обсяг природного газу, тис. м. куб.) х 6 203,81 (ціна природного газу з тарифом на транспортування, грн),

Отже, розмір основної заборгованості становить 10 939 384,83 грн (15 639 384,83 грн - 4 700 000,00 грн (вартість оплаченого газу)).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідачем у червні 2021 року було сплачено позивачу 10 939 384,83 грн основного боргу, що підтверджується наявними в матерілах справи платіжними дорученнями (т.4, а.с.34-43).

Оскільки, відповідачем сплачено 10 939 384,83 грн із заявлених 12 603 405,23 грн основної суми боргу за листопад 2020 року, які є предметом нового розгляду справи, місцевий господарський суд правомірно закрив провадження у справі в частині стягнення 1039384,83 грн основного боргу за листопад 2020 року, в зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

При цьому, у стягненні 1 664 020,40 грн (12603405,23 - 10939384,83) основного боргу за листопад 2020 року слід відмовити, оскільки їх нараховано та, відповідно, пред`явлено до стягнення безпідставно, без узгодження зазначеної ціни.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, при його прийнятті в повній мірі виконано вказівки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2021, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 28 грудня 2021 року у справі №903/972/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №903/972/20 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "27" липня 2022 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Саврій В.А.