ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Справа №926/1908-б/14

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка на ухвалу Господарського суду Чернівецької області (суддя Бутирський А.А.) від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю Інтер-А

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Чернівецької області постановою від 19 квітня 2021 року у справі №926/1908-б/14 визнав банкрутом Товариство з додатковою відповідальністю Інтер-А, ввів ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Саламановича О.Г.

15 вересня 2021 року АТ Альфа-Банк звернулось до суду зі скаргою на дії арбітражного керуючого Саламановича О.Г., просило суд:

- визнати діяльність (бездіяльність) арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г. протиправною;

- відсторонити арбітражного керуючого Саламановича О.Г. від виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТДВ Інтер-А.

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14 частково задовольнив скаргу АТ Альфа-Банк на дії арбітражного керуючого Саламановича О.Г. Визнав протиправною бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г., яка полягає у невжитті заходів щодо використання майна банкрута у ліквідаційній процедурі. У визнанні діяльності арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г. протиправною відмовив. У відстороненні арбітражного керуючого Саламановича О.Г. від виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ліквідатора ТДВ Інтер-А відмовив.

Суд першої інстанції вказав, що ТОВ Торговий дім Боянівка використовує майно банкрута, що вбачається з листа останнього № 34 від 21 липня 2021 року. Ліквідатор ТДВ Інтер-А арбітражний керуючий Саламанович О.Г. згоди на користування ТОВ Торговий дім Боянівка майном банкрута не надавав. При цьому ліквідатору Саламановичу О.Г. було достеменно відомо про використання майна банкрута, однак будь-яких заходів щодо припинення цього ліквідатором не вживав, що є протиправною бездіяльністю.

Суд не прийняв доводи ліквідатора про те, що підставою користування ТОВ Торговий дім Боянівка транспортними засобами банкрута є договір оренди транспортних засобів №15/01-2008 від 15.01.2008, тому що існування одночасно договору оренди та договору відповідального зберігання щодо одного й того ж майна є неможливим. Суд зазначив, що уклавши договір відповідального зберігання майна банкрута ТДВ Інтер-А, ліквідатор Саламанович О.Г. зобов`язаний був слідкувати за його виконанням (у тому числі не допускати використання майна банкрута без відповідної згоди).

Суд відмовив у визнанні діяльності арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г. протиправною, оскільки останнім вжито заходів щодо захисту майна банкрута шляхом укладення договорів відповідального зберігання. Доводи скаржника у цій частині скарги стосуються оцінки правомірності укладення договорів відповідального зберігання, проте вимога про недійсність цих договорів скаржником не заявляється. У частині доводів скаржника щодо того, що він будь-якої згоди на укладення договорів оренди ліквідатору не надавав суд вказав, що ліквідатор Саламанович О.Г. не укладав договорів оренди.

Також суд відмовив у частині скарги щодо відсторонення арбітражного керуючого Саламановича О.Г. від виконання повноважень ліквідатора у справі, оскільки скаржник не навів настання незворотних істотно-негативних наслідків для банкрута чи його кредиторів. Потрапляння в аварію тягача IVECO держномер НОМЕР_1 , який належить банкруту, не є незворотним істотно-негативним наслідком для банкрута чи його кредиторів, оскільки ТОВ Торговий дім Боянівка заявило про готовність забезпечити відшкодування збитків на користь банкрута.

ТОВ Торговий дім Боянівка подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14 в частині визнання протиправною бездіяльності арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г., яка полягає у невжитті заходів щодо використання майна банкрута у ліквідаційній процедурі (пункт 2 резолютивної частини ухвали).

Скаржник вказує на те, що суд не врахував та не дослідив договір оренди транспортних засобів №15/01-2008 від 15.01.2008, договір оренди нежитлових приміщень №1 від 01.10.2006, договір про заміну сторони від 02.09.2013, а також додаткові угоди до договору оренди та акти приймання-передачі майна. У той же час Договір оренди транспортних засобів №15/01-2008 від 15.01.2008 та договір оренди нежитлових приміщень №1 від 01.10.2006 не були розірвані чи припинені, тобто є наразі чинними.

Факт набуття 02.09.2013 ТОВ «Торговий дім «Боянівка» прав і обов`язків орендаря за договорами був встановлений рішеннями Господарського суду Чернівецької області від 22.01.2014 у справі № 926/1283/13 та від 16.01.2014 у справі № 926/1284/13, які набули законної сили.

Майно ТДВ «Інтер-А», яке є предметом оренди за вище вказаними договорами оренди, банкрутом не використовується. Натомість, під час розгляду скарги АТ «Альфа-Банк», суд вказані договори оренди залишив поза увагою, норми ст. 59, 61 КУзПБ не застосував до них, хоча ліквідатор посилався на них у своїх поясненнях.

АТ «Альфа-Банк» не надало суду жодних доказів того, що ним, як забезпеченим кредитором, пропонувалися ліквідатору інші, реальні шляхи вирішення питання забезпечення збереження заставного майна банкрута або джерела фінансування оплати вартості охорони цього майна чи його зберігання суб`єктами господарювання, які надають такі послуги, при тому, що господарська діяльність банкрута припинена і у ліквідатора відсутні поточні надходження коштів, які б покривали витрати на охорону чи зберігання цього майна. При цьому доказів того, що АТ «Альфа-Банк» звертався з пропозиціями щодо забезпечення схоронності такого майна власними силами і засобами до ліквідатора, натомість пропозиції ліквідатора щодо отримання цього майна на відповідальне зберігання АТ «Альфа-Банк» відхилило, докази чого є в матеріалах справи № 926/1908-6/14.

ТОВ «Торговий дім «Боянівка» сплачує ТДВ Інтер-А грошові кошти за оренду майна, які можуть спрямовуватись на покриття витрат ліквідаційної процедури, винагороди арбітражного керуючого при відсутності аналогічних пропозицій щодо оплатної оренди майна від інших осіб. Оплата ТОВ «Торговий дім «Боянівка» і прийняття ТДВ «Інтер А» орендної плати за вище вказаними договорами оренди за період ліквідаційної процедури підтверджується копіями платіжних доручень та актом звірки взаємних розрахунків, копії яких додаються до цією апеляційної скарги, які не були надані господарському суду першої інстанції по тій причині, що представник ТОВ «Торговий дім «Боянівка» не брав участь в судовому засіданні.

ТОВ «Торговий дім «Боянівка» на умовах укладених договорів, несе повну матеріальну відповідальність за схоронність орендованого у банкрута майна.

Суд не врахував п. 3.1.5., 3.1.4.договорів відповідального зберігання №1 та № 2 від 07.06.2021, які укладені між банкрутом ТДВ Інтер-А в особі ліквідатора Саламановича О.Г та ТОВ «Торговий дім «Боянівка», зокрема п.2 договорів вказують на продовження подальшої дії укладених сторонами договорів оренди майна та доводять згоду власника майна на подальше користування таким майном. Укладення цих договорів мало на меті привести у відповідність з вимогами КУзПБ умови і строк повернення орендованого майна банкрута з оренди та підвищити відповідальність орендаря за схоронність орендованого майна, тому такі договори відповідального зберігання не скасовують, а доповнюють існуючі між сторонами договори оренди, що не було враховано господарським судом першої інстанції. Зміст договір спростовує висновки суду про ненадання згоди ліквідатора на користування майна банкрута.

Ліквідатор ТДВ «Інтер-А» арбітражний керуючий Саламанович О.Г. подав відзив на апеляційну скаргу, теж просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-6/14 в частині визнання протиправною бездіяльності арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ "Інтер-А" Саламановича О.Г., яка полягає у невжитті заходів щодо використання майна банкрута у ліквідаційній процедурі (пункт 2 резолютивної частини ухвали). Вважає апеляційну скаргу обгрунтованою з таких підстав:

Бездіяльність ліквідатора, яка полягає у невжитті заходів щодо використання майна банкрута у ліквідаційній процедурі була помилково визнана протиправною без врахування і оцінки наявних у матеріалах справи доказів, що призвело до постановлення в цій частині ухвали на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

При постановленні ухвали суд не прийняв до уваги вже сформований на момент призначення 19 квітня 2021 року арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ "Інтер-А" Саламановича О.Г. статус майна ТДВ "Інтер-А", яке знаходилося в оренді ТОВ «ТД «Боянівка» та умови його використання.

Вчинені дії арбітражного керуючого, спрямовані на укладення договорів відповідального зберігання були спрямовані для отримання додаткових гарантій збереження майна ТДВ «Iнтер-А», проте не змінювали правовий статус майна, яке використовувалося на підставі договорів оренди. Водночас, укладення цих договорів, зафіксувало можливість витребування орендованого майна до спливу термінів договорів оренди при здійснення реалізації цього майна на аукціоні.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 03 березня 2022 року відкрив провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14; витребував матеріали справи.

Суд неодноразово призначав розгляд справи.

Про призначення судового засідання на 19 травня 2022 року, а також про відкриття апеляційного провадження у справі, суд повідомив учасників справи, доказом чого є повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою від 27 травня 2022 року суд призначив розгляд справи у судовому засіданні 16 червня 2022 року в режимі відеоконференції з участю представника АТ Альфа-Банк адвоката Шкурка Ю.М. поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Через відсутність коштів на відправлення поштової кореспонденції суд надіслав ухвалу від 27 травня 2022 року учасникам справи на електронну адресу. У тому числі скаржнику на електронну адресу, названу ним в апеляційній скарзі.

Про дату, час і місце судового засідання учасникам повідомлено належним чином.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. (ч.1).Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.(ч.2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.(ч.3).Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. (ч.4).У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка, матеріали справи, і вважає, що ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14 належить залишити без змін з таких підстав.

Обставини справи:

Провадження у справі №926/1908-б/14 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю Інтер-А порушене ухвалою Господарського суду Чернівецької області від ь12 січня 2015 року за загальною процедурою відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом .

Господарський суд Чернівецької області постановою від 19 квітня 2021 року визнав банкрутом Товариство з додатковою відповідальністю Інтер-А, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначив арбітражного керуючого Саламановича О.Г.

07 червня 2021 року за актом приймання-передачі майна ТДВ Інтер-А, директор Щепановський Є.А. передав, а ліквідатор Саламанович О.Г. прийняв майно банкрута.

07 червня 2021 року ліквідатор Саламанович О.Г. провів інвентаризацію майна банкрута, про що склав відповідний акт

07 червня 2021 року ТДВ Інтер-А, в особі ліквідатора Саламановича О.Г. та ТОВ Торговий дім Боянівка уклали договори відповідального зберігання № 1, №2, згідно з якими ТДВ Інтер-А передало ТОВ Торговий дім Боянівка на відповідальне зберігання транспортні засоби, нерухоме майно, зокрема: автомобіль AUDI А 6, автомобілі IVECO Stralis, цистерни авто Mistrall S, KRONE SDP24, стелажі та кран ККС 12.5. За умовами договорів, зберігання майна відбувається безоплатно.

07 червня 2021 року складено акти приймання-передачі майна на відповідальне зберігання.

Листом № 34 від 21 липня 2021 року ТОВ Торговий дім Боянівка повідомило ТДВ Інтер-А про те, що тягач IVECO держномер НОМЕР_1 , який належить ТДВ Інтер-А і експлуатується ТОВ Торговий дім Боянівка на підставі договору оренди № 15/01-2008 від 15 січня 2008 року, потрапив у аварію. ТОВ Торговий дім Боянівка вказаним листом заявило про готовність забезпечити відшкодування збитків на користь банкрута.

15 вересня 2021 року АТ Альфа-Банк (кредитор, вимоги якого забезпечені майном ТДВ Інтер-А) подав Господарському суду Чернівецької області скаргу на дії ліквідатора ТДВ Інтер-А арбітражного керуючого Саламановича О.Г., просило суд визнати діяльність (бездіяльність) арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г. протиправною; відсторонити арбітражного керуючого Саламановича О.Г. від виконання повноважень ліквідатора у справі №926/1908-б/14 про банкрутство ТДВ Інтер-А.

Скарга мотивована тим, що укладаючи Договір відповідального зберігання від 07 червня 2021 року, ліквідатор порушив обов`язки передбачені положеннями п. 2 ст. 12 КУзПБ щодо здійснення заходів по захисту майна боржника і неухильного дотримання вимог законодавства. Зберігач не має необхідних приміщень і дозволів для здійснення охоронних функцій, території, яка має спеціальні місця для транспортних засобів для уникнення дії погодних умов, види діяльності зберігача не відповідають видам діяльності, які мають бути у юридичної особи, яка займається зберіганням транспортних засобів; повідомлення від ТОВ ТД Боянівка про пошкодження транспортного засобу, який є у заставі у АТ Альфа-Банк, свідчить про те, що зберігач не мав права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі. АТ Альфа-Банк, як іпотекодержатель, будь-якої згоди на укладення Договори оренди не надавало.

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги переглядає ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14, якою суд частково задовольнив скаргу АТ Альфа-Банк - визнав протиправною бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ Інтер-А Саламановича О.Г., яка полягає у невжитті заходів щодо використання майна банкрута у ліквідаційній процедурі.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ), який поширює свою дію на подальший розгляд справ про банкрутство незалежно від дати порушення (відкриття) провадження у таких справах, за винятком справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу).

Згідно п.п. 1.-2 ч. 2 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства та здійснювати заходи щодо захисту майна боржника.

Відповідно до положень частини першої статті 59 КУзПБ з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури настають відповідні наслідки, зокрема господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо.

Відповідно до статті 61 КУзПБ Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; веде реєстр вимог кредиторів (ч.1).

Дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю) (ч.6 ст.61 КУзПБ).

З наявних у справі доказів видно, що 07 червня 2021 року ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Саламанович О.Г. прийняв майно ТДВ Інтер-А, провів інвентаризацію майна ТДВ Інтер-А, уклав з ТОВ Торговий дім Боянівка договори відповідального зберігання № 1, №2, згідно з якими ТДВ Інтер-А передало ТОВ Торговий дім Боянівка на відповідальне зберігання транспортні засоби, нерухоме майно та інше майно.

При цьому у п.2 договору відповідального зберігання майна №2 вказано про те, що майно ТДВ «Інтер-А» використовує ТОВ Торговий дім Боянівка на підставі договору оренди нежитлового приміщення №1 від 1 жовтня 2008 року, договору оренди транспортних засобів № 1 від 2 вересня 2013 року, договору оренди транспортних засобів №15/01-2008 від 15 січня 2008 року відповідно до положень ст.59 КУзПБ.

За текстом частини першої статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі (ст. 944 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з статтею 800 Цивільного кодексу України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

Ураховуючи різне правове регулювання договорів оренди і зберігання, у тому числі взаємовиключні умови таких договорів, суд апеляційної інстанції вважає, що одне і те ж майно не може одночасно перебувати в оренді і бути переданим на відповідальне зберігання.

Більш того, незрозуміло, яким чином ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Саламанович О.Г. 07 червня 2021 року прийняв від керівника боржника майно ТДВ Інтер-А, провів його інвентаризацію та передав ТОВ Торговий дім Боянівка на відповідальне зберігання транспортні засоби, нерухоме майно, якщо це майно, як зазначено у договорі відповідального зберігання, «знаходиться у користуванні ТОВ Торговий дім Боянівка на підставі договору оренди нежитлового приміщення №1 від 1 жовтня 2008 року, договору оренди транспортних засобів № 1 від 2 вересня 2013 року, договору оренди транспортних засобів №15/01-2008 від 15 січня 2008 року» (так зазначено у п.2 договору відповідального зберігання майна №2).

До укладення договорів відповідального зберігання ліквідатор банкрута ТДВ Інтер-А арбітражний керуючий Саламанович О.Г. повинен був визначитись щодо виконання договору оренди нежитлового приміщення №1 від 1 жовтня 2008 року, договору оренди транспортних засобів № 1 від 2 вересня 2013 року, договору оренди транспортних засобів №15/01-2008 від 15 січня 2008 року чи їх розірвання (припинення).

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що ТОВ Торговий дім Боянівка використовує майно банкрута без згоди на це ліквідатора Саламановича О.Г. Ліквідатору було достеменно відомо про використання ТОВ Торговий дім Боянівка майна ТДВ Інтер-А, однак будь-яких заходів щодо припинення цього ліквідатор не вживав, що є протиправною бездіяльністю. А уклавши договір відповідального зберігання майна ТДВ Інтер-А, ліквідатор Саламанович О.Г. зобов`язаний був слідкувати за його виконанням, у тому числі не допускати використання майна ТДВ Інтер-А без відповідної згоди на це.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції про бездіяльність ліквідатора ТДВ Інтер-А, який (висновок) грунтується на обставинах справи та узгоджується із приписами частини першої статті 59 та частини першої статті 60 Кодекс України з процедур банкрутства.

Арбітражний керуючий у провадженні справи про банкрутство повинен діяти правомірно, уникати невизначеності чи суперечливості при здійсненні наданих законом повноважень.

Доводи апеляційної скарги кредитора ТОВ «Торговий дім «Боянівка» цього висновку не спростовують.

З огляду на предмет розгляду та в аспекті наведених вище обставин і приписів закону, немає підстав і потреби досліджувати умови договорів оренди та їх виконання сторонами.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14 постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому немає законних підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка.

За приписами частин 4 і 5 статті 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись, ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 09 лютого 2022 року у справі №926/1908-б/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка без задоволення.

Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Боянівка.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 19 липня 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех