ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022м. ДніпроСправа № 904/9690/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Верешко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича (м.Павлоград, Дніпропетровська область)

до Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (с. Миколаївка, Петропавлівський район, Дніпропетровська область)

про розірвання договору № 1 від 19.03.2021

та

за зустрічним позовом Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (с. Миколаївка, Петропавлівський район, Дніпропетровська область)

до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича (м. Павлоград, Дніпропетровська область)

про зобов`язання виконання договору № 1 від 19.03.2021 та стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 69 211 грн. 06 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Крючков Артур Геннадійович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з первісною позовною заявою, в якій просить суд розірвати, укладений між Фізичною особою - підприємцем Крючковим Артуром Геннадійовичем та Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) договір № 1 від 19.03.2021.

Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані наявністю підстав для розірвання договору № 1 від 19.03.2021, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, що передбачено статтею 652 Цивільного кодексу України. Так, позивач посилається на зміну ситуації на ринку енергоносіїв, у зв`язку з чим ціна на товар, що підлягав поставці за договором в період його дії, істотно зросла, у зв`язку з чим позивач вважає свої права порушеними існуванням зобов`язання виконувати договір № 1 від 19.03.2021 на викладених у ньому умовах щодо ціни товару, та небажанням відповідача розірвати спірний договір.

Також, позивач за первісним позовом просить суд судові витрати у справі покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 28.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.01.2022.

Від відповідача надійшов відзив на первісну позовну заяву (вх. суду № 2488/22 від 18.01.2022), в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, посилаючись на таке:

- позивач мав змогу виконати умови договору в строки, коли середня вартість пелет відповідала ціні, зазначеній у договорі, проте на неодноразові звернення відповідача позивач відмовився його виконувати, мотивуючи відмову тим, що строк виконання договору ще не закінчився, з чого вбачаються наміри позивача у затягуванні виконання умов договору;

- у своїх листах з проханням про розірвання договору поставки позивач посилається на Указ Президента України від 28.08.2021 № 452/2021 "Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері" як причину здорожчання паливних пелет, проте позивач не враховує, що придбані пелети направляються на опалення закладів освіти Миколаївської сільської ради, тобто на ті потреби, на захист яких направлений вказаний Указ;

- у діях позивача вбачаються елементи шахрайства, а саме: позивач, вигравши торги, отримав вотум довіри від Виконкому сільської ради, але своїми діями намагався отримати більше бюджетних асигнувань за меншу кількість поставленого товару.

В подальшому до суду надійшла зустрічна позовна заява (вх. суду № 209/22 від 18.01.2022) Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича, в якій сільська рада просить суд:

- зобов`язати Фізичну особу - підприємця Крючкова Артура Геннадійовича виконати договір № 1 від 19.03.2021;

- зобов`язати Фізичну особу - підприємця Крючкова Артура Геннадійовича сплатити Миколаївській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області штрафні санкції у розмірі 69 211 грн. 06 коп.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані наступним:

- на виконання умов спірного договору Фізична особа - підприємець Крючков Артур Геннадійович поставив лише 23,1 тон товару на загальну суму 64 656 грн. 90 коп., що підтверджується видатковою накладною № 10 від 05.04.2021 та 24,5 тон товару на загальну суму 82 932 грн. 50 коп., всього було поставлено 47,6 тон товару на загальну суму 147 589 грн. 40 коп. Від подальшого постачання товару відповідач відмовився;

- Фізична особа - підприємець Крючков Артур Геннадійович мав змогу виконати умови договору в строки, коли середня вартість пелет відповідала ціні, зазначеній у договорі, проте на неодноразові звернення сільської ради він надавав відмову, посилаючись на те, що строк виконання договору ще не закінчився. З цього вбачаються наміри ФОП Крючкова А.Г. у затягуванні виконання умов договору;

- у своїх листах з проханням про розірвання договорів поставки відповідач посилається на Указ Президента України від 28.08.2021 № 452/2021 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.07.2021 "Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері" як причину здорожчання паливних пелет, проте відповідач не враховує, що придбані пелети направляються на опалення закладів освіти Миколаївської сільської ради, тобто на ті потреби, на захист яких направлений вказаний Указ;

- у діях ФОП Крючкова А.Г. вбачаються елементи шахрайства, а саме: відповідач вигравши торги, отримав вотум довіри від Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, але своїми діями намагався отримати більше бюджетних асигнувань за меншу кількість поставленого товару;

- у діях відповідача вбачаються й інші порушення умов укладеного договору. Строк дії договору закінчився 31.12.2021 (пункт 3.6. договору). З передбачених 300 тон пелет на загальну суму 839 700 грн. 00 коп. відповідач поставив лише 47,6 тон товару на загальну суму 147 589 грн. 40 коп., заборгованість з поставки становить 252,4 тони на загальну суму 692 110 грн. 60 коп.;

- згідно з пунктом 6.4. договору у разі порушення строків поставки товару, передбачених договором, постачальник на вимогу замовника сплачує штраф у розмірі 10 % від суми договору. У відповідності до вказаних умов договору штраф за прострочку поставки товару становить 692 110 грн. 64 коп. * 10 % = 69 211 грн. 06 коп.

Ухвалою суду від 24.01.2022 зустрічну позовну заяву Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області залишено без руху, позивачу за зустрічним позовом встановлено строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив на первісну позовну заяву (вх. суду № 3999/22 від 20.01.2022), в якій він зазначив таке:

- наданий відповідачем відзив на первісну позовну заяву не містить правової оцінки обставин, наведених у позовній заяві, а зводиться до переліку припущень, допущених відповідачем;

- у відзиві на первісну позовну заяву відповідач визнає факт того, що ціна товару за договором не відповідає середній вартості такого товару.

У підготовче засідання 26.01.2022 з`явилися представники позивача та відповідача, у вказаному засіданні судом було оголошено протокольну перерву до 17.02.2022.

Від позивача за зустрічним позовом надійшла уточнена зустрічна позовна заява (вх. суду № 6333/22 від 08.02.2022), зміст якої аналогічний змісту зустрічної позовної заяви (вх. суду № 209/22 від 18.01.2022), до якої останнім долучені докази надсилання Фізичній особі-підприємцю Крючкову Артуру Геннадійовичу копії зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами та докази сплати судового збору.

Від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісну позовну заяву (вх. суду № 6334/22 від 08.02.2022), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись додатково на таке:

- виконавчий комітет надав всю переписку, яка відбувалася протягом 2021 року та не приховує інформацію, яка може вплинути на розгляд справи на відміну від позивача;

- позивач весь період з моменту укладення договору не виконував повноцінно договір, ставлячи під загрозу опалювальний сезон в закладах освіти. Про відтермінування поставки позивач не просив;

Ухвалою суду від 10.02.2022 зустрічну позовну заяву Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

У підготовче засідання 17.02.2022 з`явилися представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчувався 28.02.2022, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, надання відзиву на зустрічну позовну заяву, подання до суду додаткових доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне задовольнити клопотання сторін та продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 17.02.2022 строк проведення підготовчого провадження було продовжено на 30 днів, а саме: по 30.03.2022 включно.

У судовому засіданні 17.02.2022 протокольно було оголошено перерву до 16.03.2022.

Від відповідача за первісним позовом надійшла заява (вх. суду № 9347/22 від 14.03.2022), в якій він просив суд відкласти розгляд справи, посилаючись на запровадження з 24.02.2022 воєнного стану.

Від позивача за зустрічним позовом надійшла заява (вх. суду № 9616 від 15.03.2022), в якій він просив суд врахувати наявність помилки у зустрічній позовній заяві в частині суми заборгованості за договором, яка фактично складає 692 110 грн. 60 коп.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Щодо вказаних обставин на сайті Господарського суду Дніпропетровської області 24.02.2022, 28.02.2022, 04.03.2022, 10.03.2022 та 15.03.2022 були розміщені відповідні оголошення.

Враховуючи вказане, а також те, що станом на 24.02.2022, як і протягом певного подальшого періоду, передбачити обсяг військової агресії, спосіб ведення воєнних дій, їх інтенсивність та територіальність було неможливим, судові засідання, призначені в період з 24.02.2022 до 25.03.2022, не відбулися.

Від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх. суду № 10077/22 від 28.03.2022), в якому він просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову, посилаючись на таке:

- посилання у зустрічному позові на невиконання вимог заявок ФОП Крючков А.Г. на поставку товару від 06.04.2021 та 16.04.2021, є безпідставним, адже відсутній факт порушення умов договору. З тих же підстав вбачається безпідставність посилання на нібито допущене ФОП Крючков А.Г. затягування виконання умов договору;

- та обставина, що придбані паливні пелети спрямовуються на опалення закладів освіти не спростовує та не нівелює факту здорожчання їх вартості;

- до компетенції господарського суду не віднесено вирішення питань щодо наявності та/або відсутності в діях учасників справи ознак кримінальнокараних діянь, зокрема, шахрайства.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Судом було відзначено, що згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації станом на 14.06.2022 ситуація в області є контрольованою збройними силами України, крім того, Господарським судом Дніпропетровської області не приймалось рішення щодо тимчасового зупинення здійснення правосуддя при загрозі життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Враховуючи вказане, а також проаналізувавши воєнну ситуацію та стан безпеки у Дніпропетровській області в період з 24.02.2022 до 14.06.2022, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги обставини даної справи та достатність часу, наданого всім учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по даній справі, суд вважав за доцільне продовжити розгляд даної справи та призначити наступне підготовче засідання, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у вказане засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання заяв по суті справи, додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

Разом з тим, суд відзначив, що на даний час, враховуючи існування воєнного стану, у Господарському суді Дніпропетровської області існують проблеми з фінансуванням витрат на відправку поштової кореспонденції суду, а також на території України існує велика кількість внутрішньо переміщених осіб, що ускладнює передачу процесуальних документів до представників, їх належне повідомлення про день, час та місце судових засідань, а також надання часу для висловлення правової позиції по справі.

Враховуючи вказані обставини, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд вважав за доцільне призначити наступне судове засідання в межах розумного строку.

Враховуючи все вищевикладене, ухвалою суду від 14.06.2022 підготовче засідання було призначено на 28.06.2022; явку у вказане засідання було визнано необов`язковою.

У підготовче засідання 28.06.2022 з`явився представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив.

При цьому, суд відзначив, що позивач за первісним позовом був належним чином повідомлений про день, час та місце підготовчого засідання 28.06.2022, оскільки 15.06.2022 отримав ухвалу суду від 14.06.2022, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа позивачу за первісним позовом в його електронний кабінет (а.с.136).

Крім того, позивача за первісним позовом було повідомлено про день, час та місце підготовчого засідання шляхом передачі телефонограми, яку отримав адвокат позивача за первісним позовом - 14.06.2022 (а.с. 138).

У підготовчому засіданні 28.06.2022 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 28.06.2022 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2022.

У судове засідання 14.07.2022 з`явився представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив.

При цьому, суд відзначив, що позивач за первісним позовом був належним чином та завчасно повідомлений про день, час та місце судового засідання 14.07.2022, оскільки 29.06.2022 о 09:03 год. отримав ухвалу суду від 28.06.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа позивачу за первісним позовом в його електронний кабінет (а.с.145).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, з метою надання можливості позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, ухвалою суду від 14.07.2022 у судовому засіданні було оголошено перерву до 21.07.2022.

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення (вх. суду 22480/22 від 15.07.2022), які в оригіналі були долучені до матеріалів справи у судовому засіданні 21.07.2022 (вх. суду № 23365/22 від 21.07.2022), в яких позивач за зустрічним позовом зазначає таке:

- за договором ФОП Крючков А.Г. зобов`язався поставити 300 тон деревини (палевних пелет з деревини сосни) по ціні 2 799 грн. 00 коп. за тону на загальну суму 839 700 грн. 00 коп.;

- 05.04.2021 ФОП Крючков А.Г. поставив 23,1 тони деревини по ціні 2 799 грн. 00 коп. на загальну суму 64 656 грн. 90 коп.;

- згідно з додатковою угодою до договору № 1 від 19.03.2021, укладеною 23.09.2021, сторони домовились, що ФОП Крючков А.Г. зобов`язується поставити 23,1 тони деревини по ціні 2 799 грн. 00 коп. на загальну суму 64 656 грн. 90 коп.; та 228,964 тони деревини по ціні 3 385 грн. 00 коп. на загальну суму 775 043 грн. 10 коп.;

- 27.09.2021 на виконання договору було поставлено 24,5 тони деревини по ціні 3 385 грн. 00 коп. на загальну суму 82 932 грн. 50 коп.;

- залишок недопоставленої деревини становить 228,964 т - 24,5 т = 204,464 тони, що в грошовому виразі становить: 204,464 тони х 3 385 грн. 00 коп. = 692 110 грн. 64 коп.

У судове засідання 21.07.2022 з`явився представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив.

При цьому, суд відзначає, що позивач за первісним позовом був належним чином та завчасно повідомлений про день, час та місце судового засідання 21.07.2022, що підтверджується наступним.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 42 вказаного Положення засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У відповідності до вказаних положень, господарським судом було долучено до матеріалів справи Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 14.07.2022 була доставлена ФОП Крючкову А.Г. до його електронного кабінету в системі "Електронний суд" - 15.07.2022 о 09:03 год. (а.с. 159).

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, позивач за первісним позовом був належним чином та завчасно повідомлений про судове засідання 21.07.2022.

Суд вважає, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

При цьому, суд звертає увагу, що явка у судове засідання 21.07.2022 обов`язковою судом не визнавалась.

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні, оскільки неявна у судове засідання 21.07.2022 представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) є повторною.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У даному випадку справа розглянута в межах розумного строку, з урахуванням, обставин того, що з 24.02.2022 було запроваджено воєнний стан, у зв`язку з чим судове засідання, що було призначено на 16.03.2022 не відбулося, що зумовило збільшення строку розгляду справи по суті; крім того, судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог за первісним та зустрічними позовами (зокрема подання обома сторонами відповідей на надані відзиви). У даному випадку додатково наданий час господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача та суду). Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 21.07.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується первісна та зустрічна позовні заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом),

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна вартість поставленого товару, допущення прострочення поставки товару; наявність підстав для: розірвання договору поставки, зобов`язання виконати договір та стягнення штрафних санкцій у заявленому розмірі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 19.03.2021 між Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі - замовник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Фізичною особою - підприємцем Крючковим Артуром Геннадійовичем (далі - постачальник, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) було укладено договір № 1 (далі - договір, а.с.11-14), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність замовника товар, а саме: "ДК 021:2015 - 03410000-7 Деревина (Паливні пелети з деревини сосни)" іменовані надалі "товар", в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток № 1), що до дається до договору і є його невід`ємною частиною, а замовник зобов`язується прийняти товар та оплатити його (пункт 1.1. договору).

До договору сторонами було підписано Додаток № 1 до договору - Специфікацію, в якій сторони визначили найменування товару - деревина (Паливні пелети з деревини сосни); кількість товару - 300 тон; ціна за одиницю - 2 799 грн. 00 коп. та загальну вартість - 839 700 грн. 00 коп. (а.с.15).

У пункті 6.8. договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін і діє до 31.12.2021. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які залишилися невиконаними.

Доказів визнання недійсним чи розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Так, у розділі 2 договору сторонами були визначені умови щодо ціни товару, а саме:

- ціни на товар встановлюються в національній валюті України - гривні (пункт 2.2. договору);

- ціна товару за договором зазначається у Специфікаціях до договору та включає всі витрати на перевезення, проведення розвантажуваних-навантажувальних робіт, зберігання на площі для розвантаження на період до вивезення до безпосереднього споживача, сплату всіх необхідних податків та зборів, передбачених чинним законодавством (пункт 2.1. договору);

- ціни на товар не повинні змінюватись до повного виконання зобов`язань сторонами, окрім випадків передбачених законодавством України (пункт 2.3. договору);

- загальна сума договору становить: 839 700 грн. 00 коп. без ПДВ. (пункт 2.4. договору).

У пункті 7.1. договору сторони передбачили, що зміни до договору про закупівлю можуть вноситись у випадках згідно статті 41 Закону, та оформлюються в такій самій формі, що й договір про закупівлю, а саме: у письмовій формі шляхом укладення додаткового договору (додаткової угоди).

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 від 22.06.2021, в якій сторони дійшли, керуючись пунктами 7.1, 7.8 договору № 1 від 19.03.2021 та пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", домовились змінити ціну товару та викласти Додаток № 1 до договору в новій редакції (що додається) (а.с.19).

Так, до вказаної додаткової угоди сторонами було підписано у новій редакції Додаток №1 до договору - Специфікацію, в якій сторони визначили:

- найменування товару - деревина (Паливні пелети з деревини сосни); кількість товару - 23,1 тон; ціна за одиницю - 2 799 грн. 00 коп. та загальну вартість - 64 659 грн. 90 коп.;

- найменування товару - деревина (Паливні пелети з деревини сосни); кількість товару - 251,727 тон; ціна за одиницю - 3 078 грн. 90 коп. та загальну вартість - 775 043 грн. 10 коп. (а.с.20).

Ще пізніше між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 від 23.09.2021, в якій сторони дійшли, керуючись пунктами 7.1, 7.8 договору № 1 від 19.03.2021 та пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", домовились змінити ціну товару та викласти Додаток № 1 до договору в новій редакції (що додається) (а.с.21).

Так, до вказаної додаткової угоди сторонами було підписано у новій редакції Додаток №1 до договору - Специфікацію, в якій сторони визначили:

- найменування товару - деревина (Паливні пелети з деревини сосни); кількість товару - 23,1 тон; ціна за одиницю - 2 799 грн. 00 коп. та загальну вартість - 64 659 грн. 90 коп.;

- найменування товару - деревина (Паливні пелети з деревини сосни); кількість товару - 228,964 тон; ціна за одиницю - 3 385 грн. 00 коп. та загальну вартість - 775 043 грн. 10 коп. (а.с.22).

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Так, у розділі 3 договору сторони погодили умови і терміни поставки, зокрема:

- постачальник зобов`язаний передати товар у власність замовника до 31.12.2021. Постачальник має право на дострокову поставку товару (пункт 3.6. договору);

- зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважається виконаними у повному обсязі з моменту передачі якісного товару у власність замовника (пункт 3.5. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору постачальником - ФОП Крючковим А.Г. товар за договором було проставлено Виконавчому комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області лише частково, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видатковою накладною № 10 від 05.04.2021 підтверджується поставка товару - деревини (Паливні пелети з деревини сосни) у кількості 23,10 тон за ціною за одиницю - 2 799 грн. 00 коп. та загальною вартістю - 64 656 грн. 90 коп. (а.с.24);

- видатковою накладною № 32 від 27.09.2021 підтверджується поставка товару - деревини (Паливні пелети з деревини сосни) у кількості 24,50 тон за ціною за одиницю - 3 385 грн. 00 коп. та загальною вартістю - 82 932 грн. 50 коп. (а.с.26).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що з узгодженого в договорі (з урахуванням Додаткової угоди № 3 від 23.09.2021 до договору) обсягу товару, що підлягав поставці, - 252,064 тони, постачальником - ФОП Крючковим А.Г. було поставлено товар лише в загальному обсязі 47,6 тони.

Отже, обсяг недопоставки товару - деревини (Паливні пелети з деревини сосни) за договором складає 204,464 тони (252,064 т - 47,6 т).

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Крючков А.Г. звертався до Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з листом № 18/10-2 від 18.10.2021, в якому повідомляв про неможливість поставки товару за цінами та у строки, що визначені в договорі, у зв`язку з чим пропонував розірвати договір та провести нову процедуру закупівлі (а.с.27).

На вказаний лист Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області було надано відповідь - лист № 3273 від 02.11.2021, в якому було повідомлено про відсутність наміру розривати договір та в якому було зазначено про необхідність виконання умов договору та поставки товару (а.с.28-29).

В подальшому ФОП Крючков А.Г. звертався до Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з листом № 19/11-2 від 19.11.2021, в якому також повідомляв про неможливість поставки товару за цінами та у строки, що визначені в договорі, у зв`язку з чим пропонував розірвати договір та провести нову процедуру закупівлі (а.с.30).

На вказаний лист Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області було надано відповідь - лист № 3555 від 30.11.2021, в якому було повідомлено про відсутність наміру розривати договір та в якому було зазначено про необхідність виконання умов договору та поставки товару (а.с.31-32).

Оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо розірвання договору, позивач за первісним позовом з посиланням як на підставу для розірвання договору на приписи статті 652 Цивільного кодексу України, звернувся до суду.

Так, у первісному позові ФОП Крючков А.Г. посилається на наявність підстав для розірвання договору № 1 від 19.03.2021, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, що передбачено статтею 652 Цивільного кодексу України. ФОП Крючков А.Г. посилається на зміну ситуації на ринку енергоносіїв, у зв`язку з чим ціна на товар, що підлягав поставці за договором в період його дії, істотно зросла, у зв`язку з чим позивач вважає свої права порушеними існуванням зобов`язання виконувати договір № 1 від 19.03.2021 на викладених у ньому умовах щодо ціни товару, та небажанням відповідача розірвати спірний договір. На підтвердження своїх вимог ФОП Крючков А.Г. надав експертний висновок № о-1193 від 29.11.2021 Черкаської торгово-промислової палати, в якому зазначено, що середній рівень цін на паливні пелети з деревини станом на 25.03.2021 складали 2 800 грн. - 3 300 грн., а станом на 29.11.2021 - 6 300 грн. - 7 600 грн. (а.с.33).

В свою чергу, Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернувся з зустрічним позовом до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича, в яком просить суд: зобов`язати Фізичну особу - підприємця Крючкова Артура Геннадійовича виконати договір № 1 від 19.03.2021 та сплатити Миколаївській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області штрафні санкції у розмірі 69 211 грн. 06 коп. Вказане і стало причиною звернення із первісним та зустрічним позовами, відповідно, до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

До вказаного висновку суд прийшов з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що ФОП Крючков А.Г. звертався до Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з пропозицією розірвати договір № 1 від 19.03.2021, яка була відхилена останнім.

Згідно з частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони, уклавши договір № 1 від 19.03.2021, узгодили всі істотні умови та були вільні у виборі контрагента та на власний розсуд узгодили ціну договору та ціну товару - деревини (паливних пелет з деревини сосни).

Слід зазначити, що Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області йшов на зустріч ФОП Крючкову Артуру Геннадійовичу та погоджувався на внесення змін до договору щодо збільшення ціни товару - деревини (паливних пелет з деревини сосни), шляхом укладення додаткових угод № 2 від 22.06.2021 та № 3 від 23.09.2021.

Сторонами під час розгляду справи не заперечувався факт підвищення ринкової ціни на деревину (паливні пелети з деревини сосни), порівняно з тією, що була узгоджена сторонами у договорі та можливо припустити, що ФОП Крючков Артур Геннадійович не розраховував на таке збільшення.

Однак, для розірвання договору на підставі статті 652 Цивільного кодексу України необхідна наявність всіх чотирьох умов.

ФОП Крючков Артур Геннадійович не надав суду доказів того, що він не міг усунути такі обставини після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.

Так, договір було укладено 19.03.2021, у пункті 3.6. договору строк поставки було встановлено - до 31.12.2021, але суд зазначає, що перша поставка здійснена 05.04.2021 за ціною 2 799 грн. 00 коп., але лише частково - товар поставлений в обсязі 32,10 тони з 300 тон узгоджених станом на момент здійснення поставки у Специфікації та договорі.

При цьому, з листом щодо неможливості здійснення поставки ФОП Крючков Артур Геннадійович звернувся вперше лише 18.10.2021 (лист № 18/10-2, а.с.27).

В свою чергу, Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звертався до ФОП Крючкова Артура Геннадійовича з заявкою на поставку товару 06.04.2021, на яку листом № 14/04-1 від 14.04.2021 ФОП Крючков Артур Геннадійович запевнив у виконанні своїх зобов`язань за договором у строки, встановлені в договорі (а.с.52).

Таким чином, ФОП Крючков Артур Геннадійович не був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання по договору в період з квітня 2021 року і до моменту підвищення ціни на деревину (паливні пелети з деревини сосни).

Що ж до умови про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, то слід зазначити таке.

ФОП Крючковим Артуром Геннадійовичем не підтверджено документально, що виконання ним договору, як постачальником, та поставка відповідачу як покупцю (замовнику) товару - деревини (паливних пелет з деревини сосни), за ціною, обумовленою договором (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами), дійсно порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б ФОП Крючкова Артура Геннадійовича того, на що він розраховував при укладенні договору.

Судом критично розцінюється експертний висновок № о-1193 від 29.11.2021 Черкаської торгово-промислової палати, в якому зазначено, що середній рівень цін на паливні пелети з деревини станом на 25.03.2021 складали 2 800 грн. - 3 300 грн., а станом на 29.11.2021 - 6 300 грн. - 7 600 грн. (а.с.33), оскільки, як було вказано судом вище, постачальник не був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання по договору в період з квітня 2021 року і до моменту підвищення ціни на деревину (паливні пелети з деревини сосни).

Також, слід зазначити, що із суті договору та звичаїв ділового обороту випливає, що саме постачальник, який пропонує товар до продажу та поставляє його покупцю (замовнику) несе ризик зміни ринкової ціни товару.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Слід зазначити, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці здійснюють свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи договір, ФОП Крючков Артур Геннадійович повинен був оцінити його умови та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання за визначеною ціною.

З огляду на положення зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що ФОП Крючковим Артуром Геннадійовичем не надано належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути розірваний за рішенням суду.

При цьому, наведені у позовній заяві підстави для розірвання договору за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності.

Отже, позивачем за первісним позовом не доведено та не обґрунтовано наявність підстав для розірвання договору № 1 від 19.03.2021.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження наявності правових підстав для розірвання договору №1 від 19.03.2021, що є предметом спору за первісним позовом, є менш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом про розірвання договору № 1 від 19.03.2021.

З приводу позовних вимог за зустрічним позовом щодо стягнення штрафу в сумі 69 211 грн. 06 коп. суд зазначає таке.

Як було вказано вище, у пункті 3.6. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язаний передати товар у власність замовника до 31.12.2021.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів на підтвердження своєчасної та повної поставки товару, узгодженого у додатковій угоді № 3 від 23.09.2021 до договору поставки № 1 від 19.03.2021, ФОП Крючков Артур Геннадійович не надав, доводи Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області щодо наявності прострочення, шляхом надання належних доказів, не спростував.

В той же час, судом під час розгляду даної справи встановлено, що обсяг недопоставки товару - деревини (Паливні пелети з деревини сосни) за договором складає 204,464 тони (252,064 т - 47,6 т); ціна товару узгоджена в додаткові угоді № 3 від 23.09.2021 - 3 385 грн. 00 коп., отже загальна вартість недопоставленого товару становить 692 110 грн. 64 коп.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України .

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, у пункті 6.4. договору сторони передбачили, що у разі порушення строків поставки товару, передбачених договором, постачальник на вимогу замовника сплачує штраф у розмірі 10% від суми договору.

Відповідно до умов пункту 7.10. договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Так, враховуючи допущене постачальником порушення умов договору щодо повної та своєчасної поставки товару, позивачем за зустрічним позовом на підставі пункту 6.4. договору було нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 69 211 грн. 06 коп., який було розраховано, як 10% від вартості недопоставленого товару - 692 110 грн. 64 коп.

Враховуючи, що заявлений до стягнення штраф є меншим від того, який би підлягав нарахуванню відповідно до умов пункту 6.4. договору (10% від суми договору), що є правом позивача, суд вважає, що розрахунок позивача (10% від вартості недопоставленого товару) не суперечить умовам договору.

При цьому, судом під час прийняття рішення у даній справі проаналізовано фактичні обставин справи на предмет можливості застосування до них права суду на зменшення розміру штрафних санкцій, за наслідками чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання грошових зобов`язань передбачені статтями 217, 230, 231 Господарського кодексу України. При цьому, частина 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, які закріплюють принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Між тим, суд звертає увагу, що:

- договір було укладено 19.03.2021; у пункті 3.6. договору строк поставки було встановлено - до 31.12.2021; перша поставка здійснена 05.04.2021 за ціною 2 799 грн. 00 коп., але лише частково - товар поставлений в обсязі 32,10 тони з 300 узгоджених тон станом на момент здійснення поставки у Специфікації та договорі;

- з листом щодо неможливості здійснення поставки ФОП Крючков Артур Геннадійович звернувся вперше лише 18.10.2021 (лист № 18/10-2, а.с.27);

- в свою чергу, Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звертався до ФОП Крючкова Артура Геннадійовича з заявкою на поставку товару 06.04.2021, на яку листом № 14/04-1 від 14.04.2021 ФОП Крючков Артур Геннадійович запевнив у виконанні своїх зобов`язань за договором у строки, встановлені в договорі (а.с.52);

- таким чином, ФОП Крючков Артур Геннадійович не був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання по договору в період з квітня 2021 року і до моменту підвищення ціни на деревину (паливні пелети з деревини сосни); доказів такої неможливості суду не надано, причин невиконання договору у вказаний період ФОП Крючковим Артуром Геннадійовичем суду не повідомлено;

- як вбачається з умов розділу 3 договору та на що звертав увагу Виконавчий комітет Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області під час розгляду справи судом, деревина, що поставлялась за договором, призначалась для опалення закладів освіти Миколаївської сільської ради, що свідчить про те, що порушення умов договору ФОП Крючковим Артуром Геннадійовичем призвело до негативних наслідків, які він жодним чином не намагався усунути;

- матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про майновий стан відповідача;

- сторони знаходяться в рівних економічних умовах та штрафні санкції є спірозмірними порівняно з допущеним відповідачем порушенням та його наслідками, оскільки умови договору виконані ним менше ніж на 20%, а враховуючи тривалий процес проведення процедури закупівлі, позивач не мав можливості оперативного усунення негативних наслідків вказаного порушення;

- відсутність будь-яких об`єктивних поважних причин невиконання ФОП Крючковим Артуром Геннадійовичем зобов`язань за договором;

- інфляційні процеси в Україні: загальне зростання загального рівня цін і зниження купівельної спроможності гривні за період прострочення.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій у даній справі.

Отже, вимоги позивача за зустрічним позовом в частині стягнення штрафу в сумі 69 211 грн. 06 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом в частині зобов`язання виконати договір №1 від 19.03.2021 суд зазначає таке.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Так, у розділі 3 договору сторони погодили умови і терміни поставки, зокрема:

- постачальник зобов`язаний передати товар у власність замовника до 31.12.2021. Постачальник має право на дострокову поставку товару (пункт 3.6. договору);

- зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважається виконаними у повному обсязі з моменту передачі якісного товару у власність замовника (пункт 3.5. договору).

Як було вказано вище, на виконання умов договору постачальником - ФОП Крючковим А.Г. товар за договором було проставлено Виконавчому комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області лише частково, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видатковою накладною № 10 від 05.04.2021 підтверджується поставка товару - деревини (Паливні пелети з деревини сосни) у кількості 23,10 тон за ціною за одиницю - 2 799 грн. 00 коп. та загальною вартістю - 64 656 грн. 90 коп. (а.с.24);

- видатковою накладною № 32 від 27.09.2021 підтверджується поставка товару - деревини (Паливні пелети з деревини сосни) у кількості 24,50 тон за ціною за одиницю - 3 385 грн. 00 коп. та загальною вартістю - 82 932 грн. 50 коп. (а.с.26).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що з узгодженого в договорі (з урахуванням Додаткової угоди № 3 від 23.09.2021 до договору) обсягу товару, що підлягав поставці, а саме: 252,064 тони деревини, постачальником - ФОП Крючковим А.Г. було поставлено товар лише в обсязі 47,6 тони.

Отже, обсяг недопоставки товару - деревини (паливних пелет з деревини сосни) за договором складає 204,464 тони (252,064 т - 47,6 т).

При цьому, ціна товару узгоджена в додаткові угоді № 3 від 23.09.2021 - 3 385 грн. 00 коп., отже загальна вартість недопоставленого товару становить 692 110 грн. 64 коп.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо обраного позивачем способу захисту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Заявлена позивачем за зустрічним позовом вимога стосується захисту прав Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (замовника за договором) шляхом спонукання ФОП Крючкова А.Г. (постачальника за договором) примусово виконати взяті на себе за договором зобов`язання в натурі, що узгоджується із способом захисту порушеного права, передбаченим статтею 16 Цивільного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що правильно обраний спосіб захисту порушеного права повинен, з однієї сторони, відповідати за своєю правовою природою суті спірних правовідносин, а з іншої - передбачати конкретний механізм захисту порушеного права, тобто мати відображення в сформульованих відповідним чином позовних вимогах, які дадуть змогу безумовно виконати таке рішення у разі задоволення судом вимог.

Судом враховано що резолютивна частина судового рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог, зокрема конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Водночас, перевірка відповідності цього способу допущеному порушенню і меті здійснення судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення зі справи в межах заявлених позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги як можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право, так і необхідність подальшого виконання прийнятого судом рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В даному випадку, суд відзначає, що позивач за зустрічним позовом сформулював свої вимоги абстрактно - зобов`язати ФОП Крючкова А.Г. виконати договір № 1 від 19.03.2021 на умовах, передбачених вказаним договором.

В той же час, суд, не допускаючи надмірного формалізму, вважає за доцільне захистити порушене право позивача за зустрічним позовом, оскільки зі змісту зустрічної позовної заяви, а також під час розгляду справи судом, є очевидним і зрозумілим в чому полягає невиконання ФОП Крючковим А.Г. умов договору № 1 від 19.03.2021.

В даному питанні суд вважає, що визначальним є те, що позовні вимоги повинні ґрунтуватись на вже погоджених сторонами умовах договору.

Так, умови договору № 1 від 19.03.2021 передбачали обсяг товару, який підлягав поставці, ціну такого товару, загальну вартість, а також строки поставки. При цьому, під час розгляду даної справи судом було встановлено обсяг невиконаних постачальником - ФОП Крючковим А.Г. зобов`язань за договором, а також у мотивувальній частині даного рішення чітко наведено який обсяг зобов`язань за договором та на яких умов підлягає виконанню ФОП Крючковим А.Г.

При цьому, позивачем обґрунтовано, яким чином обраний ним спосіб захисту шляхом зобов`язання відповідача виконати договір на визначених у ньому умовах, зможе забезпечити реальний та ефективний захист його порушеного права (інтересу).

В даному випадку, суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за доцільне задовольнити вимогу позивача за зустрічним позовом у тому вигляді, в якому просить позивач за зустрічним позовом. У випадку виникнення складнощів з примусовим виконання рішення суду в цій частині, суд відзначає, що наявний механізм роз`яснення судового рішення, унормований статтею 245 Господарського процесуального кодексу.

Враховуючи все вищевикладене, вимоги позивача за зустрічним позовом в частині зобов`язання ФОП Крючкова А.Г. виконати договір № 1 від 19.03.2021 на умовах, передбачених вказаним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом; витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом; стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають 2 962 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича до Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про розірвання договору № 1 від 19.03.2021 - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати за первісним позовом покласти на позивача за первісним позовом - Фізичну особу-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича.

Позовні вимоги за зустрічним позовом Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця Крючкова Артура Геннадійовича про зобов`язання виконання договору № 1 від 19.03.2021 та стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 69 211 грн. 06 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Крючкова Артура Геннадійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) виконати перед Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (52744, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вулиця Першотравнева, будинок 182; ідентифікаційний код 41793136) договір № 1 від 19.03.2021 на умовах, передбачених вказаним договором.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Крючкова Артура Геннадійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (52744, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вулиця Першотравнева, будинок 182; ідентифікаційний код 41793136) 69 211 грн. 06 коп. - штрафу та 4 540 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.07.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко