ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022м. ДніпроСправа № 904/939/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Девелопмент", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіш Маркет Дніпро 1", м. Київ

про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 30/03/21-ФМ від 30.03.2021 у загальному розмірі 165 250,79 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Девелопмент" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіш Маркет Дніпро 1" про стягнення з останнього заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 30/03/21-ФМ від 30.03.2021 у загальному розмірі 165 250,79 грн., яка складається з наступних сум:

- неустойка у розмірі 152 457,14 грн.;

- заборгованість зі сплати комунальних послуг (за спожиту електроенергію - 11 917,88 грн. та за водопостачання - 875,77 грн.) у загальному розмірі 12 793,65 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк 10 днів з дня отримання відзиву на позовну заяву: : відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк 15 днів з дня отримання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2022: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою - шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).

У зв`язку із відсутністю фінансування направлено відповідачу на його офіційну електронну адресу - , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано Відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами суду про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчого засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 25.04.2022 направлено Відповідачеві 25.04.2022 на офіційну електронну адресу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, то 15-ти денний строк на подання відзиву сплив 10.05.2022.

Відповідач у визначені законом строки відзиву на позов не подало.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 ГПК України.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 30/03/21-ФМ від 30.03.2021, а саме відповідачем не здійснено повернення об`єкту оренди та сплати комунальних послуг.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

30 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ" (далі - Орендодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІШ МАРКЕТ ДНІПРО 1" (надалі - Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 30/03/21-ФМ (надалі - Договір)

Предметом договору якого Орендодавець передає Орендарю в оренду (строкове платне користування) нежитлове приміщення № 3, загальною площею 232 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі в нежитловій будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги. 44 (надалі за текстом - Об`єкт оренди).

Строк оренди становить 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, які починає відраховуватись з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Об`єкту оренди (п. 3.1. Договору).

На виконання умов Договору, 01 квітня 2021 року Орендодавець передав Орендарю в оренду (строкове платне користування) нежитлове приміщення № 3, загальною площею 232 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі в нежитловій будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги. 44. що знаходилось в робочому та задовільному стані, про що сторонами підписано відповідний акт приймання-передачі Об`єкту оренди.

Пунктом 6.5. Договору сторони погодили, що Орендар має право здійснити дострокове розірвання даного договору в односторонньому порядку надіславши Орендодавцю відповідне повідомлення про розірвання за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання.

Керуючись визначеним у п. 6.5. Договору правом Орендар направив Орендодавцю повідомлення від 28.12.2021 про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення № 30/03/21-ФМ від 30.03.2021 р., у зв`язку з чим такий Договір є розірваним з 31 січня 2022 року.

Розділом восьмим Договору Сторони визначили порядок повернення Об`єкту оренди та Майна.

Відповідно до п. 8.1. Договору, Об`єкт оренди повинно бути повернуто Орендарем не пізніше останнього дня оренди.

При передачі об`єкту оренди та Майна складається Акт прийому-передачі, у двох примірниках та підписується сторонами. Акт прийому-передачі підписується Орендодавцем за умови погашення Орендарем заборгованості по сплаті орендної плати та інших платежів, передбачених цим Договором (п. 8.2. Договору).

Таким чином, кінцевий термін для повернення Об`єкту оренди сплинув 30 січня 2022 року, проте станом на сьогоднішній день Об`єкт оренди Орендодавцю не повернув, чим порушив суб`єктивне матеріальне право Позивача як власника майна, що і стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 760 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч.3 ст.283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

В ч.6 ст.283 Господарського кодексу України встановлено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Передбачені статтею 785 Цивільного кодексу України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму).

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Водночас, неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Отже, законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як вже зазначалося вище, Договір оренди нежитлового приміщення № 30/03/21 -ФМ від 30.03.2021 р., укладений між сторонами, було розірвано 31 січня 2022 року, а кінцевий строк повернення Орендованого майна та підписання відповідного Акту приймання-передачі сплинув 30 січня 2022 року.

Відповідно до п. 7.10. Договору, якщо Орендар після закінчення строку дії цього Договору і у випадку його дострокового розірвання в установленому порядку, у встановлені для цього строки не повертає Об`єкт оренди за актом приймання-передачі, він зобов`язаний виплатити Орендодавцеві подвійний розмір орендної плати за кожен календарний місяць від дня виникнення обов`язку повернути Об`єкт оренди, до дня його фактичного повернення Орендодавцю.

З метою досудового врегулювання спору, 07.02.2022 року на адресу Відповідача, у тому числі на офіційну електронну адресу, було направлено лист-вимогу (вих. 001 від 07.02.2022 р.), в якому Позивач просив направити повноваженого представника ТОВ "ФІШ МАРКЕТ ДНІПРО 1" 16 лютого 2022 року об 11-00 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 44 для підписання відповідного акту приймання-передачі відповідно до п. 8.2. Договору.

Таким чином, у зв`язку з порушенням Відповідачем вимог закону та умов договору щодо повернення Позивачу Об`єкту оренди, Відповідач мас сплатити Позивачу неустойку у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення.

Відповідно до п. 5.1. Договору, орендна плата за користування Об`єктом оренди є договірна і встановлюється в грошовій одиниці України. Розмір орендної плати, починаючи з 76 (сімдесят шостого) календарного дня, становить 40,00 грн., за 1 кв.м., що складає суму в розмірі 9 280.00 грн. на місяць без ПДВ.

01.04.2021 року сторони погодили внести зміни до Договору, у зв`язку з чим було підписано відповідну додаткову угоду. Так, відповідно до змісту додаткової угоди, сторони внесли зміни до п. 5.1. Договору, який викладено у новій редакції: "Орендна плата за користування Об`єктом оренди за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 44 площею 232 кв.м. є договірна і встановлюється в грошовій одиниці України. Розмір орендної плати, починаючи з 76 (сімдесят шостого) календарного дня, становить 400,00 грн., за 1 кв.м., що складає суму в розмірі 92 800,00 грн. (дев`яносто дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.) на місяць без ПДВ.

Позивачем відповідно до п. 5.1. Договору (відповідно до додаткової угоди від 01.04.2021) розраховано неустойку за період з 01.02.2022 р. по 23.02.2022 р. включно, тобто до початку введення воєнного стану в України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, а саме 92 800,00 * 2 = 185 600 ,00 - розмір подвійної орендної плати (ч.2 ст.785 ЦК України). 185 600,00 грн. (розмір подвійної орендної плати (ч.2 ст. 785 ЦК України) * 23 дні (кількість днів прострочення) /28 днів (кількість календарних днів у лютому місяці 2022 року) = 152 457,14 грн.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу приміщення як у встановлений у договорі строк, так і станом на час винесення рішення.

Отже, позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача неучтойки та яка підлягає стягненню з останнього у сумі 152 457,14 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг.

Відповідно до норм частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами Договору плата за комунальні послуги та Інтернет компенсується Орендарем Орендодавцю щомісячно на підставі рахунків постачаючи організацій та/або Орендодавця протягом трьох робочих днів з моменту пред`явлення рахунків для оплати Орендодавцем (п. 5.4. Договору)

Згідно з п. 8.2. Договору, погашення заборгованості зі сплати комунальних послуг є однією з обов`язкових умов, зокрема, і для підписання Орендарем акту приймання-передачі про повернення Об`єкту оренди.

07.02.2022 р. Позивачем були направлені рахунки для оплати комунальних послуг в загальному розмірі 12 793,65 грн., яка складається з :

- за спожиту електричну енергію в січні 2022 р. - 11 917,88 грн.;

- за водопостачання в січні 2022 р. - 875,77 грн.

Відповідач плату за комунальні послуги за спожиту електричну енергію та за водопостачання в січні 2022 р. не здійснив, чим порушив договірні зобов`язання.

Позивачем додані до матеріалів справи рахунки-фактури на оплату послуг за січень 2022 згідно договору № 30/03/21-ФМ від 30.03.2021, а саме: № 32 від 01.02.2022 за електропостачання приміщення на суму 11 917,88 грн. та № 33 від 03.02.2022 за водопостачання приміщення на суму 875,77 грн. та докази їх направлення відповідачу.

Вказані рахунки не є належними доказами обов`язку відповідача сплатити саме зазначені в них суми. Так рахунок за електропостачання приміщення не містить даних щодо обсягу та вартості отриманої/спожитої електричної енергії (покази лічильників, тариф тощо). Такі саме недоліки містить і рахунок за водопостачання, а саме, відсутні акти зняття показників лічильника.

Отже позивачем не доведений обсяг та вартість використаної відповідачем електричної енергії та послуг з водопостачання та водовідведення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 288,92 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіш Маркет Дніпро 1" (02094, м. Київ, пров. Хоткевича Гната, буд. 2, літера А, офіс 9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Девелопмент" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 44, приміщення 3; ) штраф у розмірі 152 457,14 грн. та судовий збір у розмірі 2 288,92 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано - 28.07.2022.

Суддя В.Г. Бєлік