РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/738/19
Господарський суд Чернігівської області у складі: судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу №927/738/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агросток Україна,

вул. Підвисоцького Професора, 6-В, м. Київ, 01103,

поштова адреса: вул. Андрія Шептицького, 4, 7 поверх, м. Київ, 02002

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мена-Авангард,

вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Чернігівська область, 15600,

про стягнення 6007556,71 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Костіної Н.М., Кучер Я.Г., Молоткова В.О.,

від відповідача: Іващенко В.І., Козаченка О.О.;

Товариство з обмеженою відповідальністю Агросток Україна подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Мена-Авангард, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 8 329 571,51 грн, з яких 3 600 000,00 грн заборгованості, 314 531,51 грн 3% річних, 1 175 040,00 грн інфляційних втрат та 3 240 000,00 грн - 2,5% від вартості товару за кожен місяць прострочки.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки мінеральних добрив № 215-АС від 01.04.2016.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/728/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Мена Авангард на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агросток Україна 3600000,00 грн заборгованості за поставлений товар, 1175040,00 грн інфляційних втрат, 314433,69 грн 3% річних та 79703,84 грн судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду в складі колегії Касаційного господарського суду від 11.01.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мена Авангард задоволено частково. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 у справі № 927/738/19 скасовано. Справу № 927/738/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.02.2022 справу № 927/738/19 передано на розгляд судді Ноувен М.П.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.02.2022 справу №927/738/19 прийнято до провадження; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.02.2022; встановлено сторонам строки для подачі відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвала суду від 07.02.2022 по справі №927/738/19 направлена сторонам 08.02.2022 на їх поштові адреси.

Ухвалою суду від 11.02.2022 заяву відповідача ТОВ «Мена Авангард» про відвід судді Ноувен М.П. від участі в справі визнано необґрунтованою. Вирішено передати заяву ТОВ «Мена Авангард» для вирішення питання про відвід судді Ноувен М.П. на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.02.2022 заяву ТОВ «Мена Авангард» про відвід суді Ноувен М.П. від участі в справі передано на розгляд судді Федоренко Ю.В.

Ухвалою суду від 15.02.2022 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Мена Авангард» про відвід судді Ноувен М.П. у справі №927/738/19.

22.02.2022, підготовче засідання в справі не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці, про що сторони завчасно повідомлені листом від 18.02.2022 №927/738/19/312/22.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 через військову агресію російської федерації проти України, веденням бойових дій на території Чернігівської області та загрозою для життя і здоров`я громадян судові засідання у Господарському суді Чернігівської області не проводились.

Крім того, 22.03.2022 розпорядженням голови Верховного Суду № 12/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Чернігівської області, яка відновлена з 25.04.2022 згідно з Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 № 25/0/9-22.

Ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче засідання в справі призначено на 01.06.2022.

01.06.2022 у підготовче засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач до суду не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, натомість, клопотав відкласти розгляд справи щонайменше до закінчення воєнного стану в Україні.

Судом у порядку частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання в справі на 13.06.2022, про що сторони повідомлені в порядку статей 120, 121 цього Кодексу.

13.06.2022 у підготовче засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач до суду не прибув, участь повноважного представника не забезпечив, натомість, повторно клопотав відкласти розгляд справи щонайменше до закінчення воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 13.06.2022 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Агросток Україна» про відкладення розгляду справи; відмовлено ТОВ «Агросток Україна» в прийнятті до розгляду заяви про зменшення позовних вимог від 21.02.2022 (вх. 486); прийнято до розгляду заяву ТОА «Агросток Україна» про зменшення позовних вимог від 21.02.2022 (вх. 502); відмовлено ТОВ «Мена Авангард» у задоволенні клопотання про вжиття заходів запобігання зловживанню процесуальними правами; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.07.2022.

Ухвалою суду від 24.06.2022 задоволено клопотання ТОВ «Агросток Україна» про виклик свідків у частині виклику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; викликано у судове засідання 06.07.2022 свідків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); зобов`язано позивача забезпечити явку свідків у судове засідання або їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; свідків попереджено про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдиві показання свідків.

06.07.2022 у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні судом оголошено перерву до 11.07.2022, про що внесено відповідний запис до протоколу судового засідання.

11.07.2022 у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Суд продовжив розгляд справи по суті та заслухав показання свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У судовому засіданні судом оголошено перерву до 26.07.2022, про що внесено відповідний запис до протоколу судового засідання.

26.07.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Позиції учасників справи.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки мінеральних добрив №215-АС від 01.04.2016 та Специфікації №1 від 01.04.2016 до нього, в частині своєчасної оплати за товар, поставлений та отриманий ним за видатковою накладною №Р0006933 від 01.04.2016.

Верховний Суд передаючи справу №927/738/19 на новий розгляд, у постанові від 11.01.2022, висновки якого є обов`язковими для врахування при новому розгляді спору в силу статті 316 Господарського процесуального кодексу України, звертав увагу на наступне:

- суди першої та апеляційної інстанції дійшли передчасних висновків про те, що видаткова накладна №Р0006933 від 01.04.2016 є належним первинним документом, у розумінні приписів Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88) та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV; первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення, в той час як судами попередніх інстанцій в якості доказів здійснення господарської операції взято до уваги видаткову накладну від 01.04.2016 №Р0006933, яка оформлена до початку здійснення господарської операції, про що зазначила колишній директор ТОВ «Мена Аванард» ОСОБА_1 , яка підписала зазначену накладну та в своїх поясненнях стверджувала про отримання товару за цією видатковою накладною після її підписання; до того ж дата та місце складання господарської операції є обов`язковими реквізитами первинних документів та підтверджують саме момент проведення господарської операції;

- визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутись реальний рух активів, отже, суду в розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною; обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо); натомість, суди попередніх інстанцій зазначаючи про те, що кількість мінеральних добрив, які перебували на складі в ТОВ «Агросток Україна» була достатньою для здійснення поставки відповідачу за спірною видатковою накладною, не зазначили, які саме надані позивачем докази (крім заяв свідків), підтверджують відвантаження (перевезення) ТОВ «Агросток Україна» товару в кількості та вартістю, зазначеній в видатковій накладній від 01.04.2016 №Р0006933;

- суди першої та апеляційної інстанції не дослідили чи можуть бути допустимими та достовірними докази показання свідків, взяті судами до уваги, на підтвердження здійснення постачання товару, які не містять жодних відомостей щодо конкретної дати поставки товарів, їх кількості та вартості;

- судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не досліджено податкову звітність, яка повинна ґрунтуватись на даних бухгалтерського обліку;

- судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено питання наявності (відсутності) внесення змін до Договору, Специфікації № 1, тощо стосовно поставки "мінеральних добрив" у 2016 2017 роках, враховуючи те, що загальна сума товару за Специфікацією № 1 становить 7857531,39 грн з ПДВ, а загальна сума дебету в акті звірки взаєморозрахунків від 02.02.2017 зазначена у розмірі 9153964,35 грн, а сума кредиту - 5553964,35 грн; наявність у матеріалах справи доказів сплати відповідачем позивачу грошових коштів за мінеральні добрива, згідно з платіжними дорученнями від 30.11.2016 № 1276, від 30.11.2016 № 6506, від 01.12.2016 № 1292, від 01.12.2016 № 1293, при цьому, сплата коштів за вказаними платіжними дорученнями відбувалось на підставі рахунків № Р0003323 від 03.11.2016 та № Р0001739 від 01.07.2016; підставою для виставлення відповідних рахунків слугував Договір;

- акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб; тобто передчасними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що внаслідок підписання відповідачем акта звірки взаєморозрахунків від 02.02.2017, останнім визнано наявність у нього боргу перед позивачем з оплати отриманого саме за Договором та Специфікацією № 1 товару у розмірі 3600000,00 грн;

- суд зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про те, що в пункті 4 Специфікації №1 сторони передбачили два способи оплати за товр передоплату та кінцевий термін розрахунку до 01.09.2016, оскільки з вказаного пункту Специфікації №1 випливає, що сторонами погоджено один спосіб оплати передоплата, яка повинна бути здійснена до 01.09.2016; водночас, позивач поставивши, а відповідач прийнявши товар без попередньої оплати, таким чином змінили умови договору щодо способу оплати товару; відтак, обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття;

- суди першої та апеляційної інстанцій не встановили конкретну дату поставки товарів, відтак, передчасними є також висновки судів першої та апеляційної інстанцій як щодо обов`язку відповідача сплатити відповідну оплату за товар до 01.09.2016, так і щодо періоду (з 02.09.2016 по 02.03.2017) нарахування штрафних санкцій, трьох відсотків річних та інфляційних втрат на суму такої оплати.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час нового розгляду, 11.02.2022, відповідач у належний строк направив до суду та позивачу відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі. Відповідач спростовує факт та обставини постачання йому позивачем мінеральних добрив у період квітень травень 2016 року за видатковою накладною №Р0006933 від 01.04.2016. За доводами відповідача, будь-яких документів первинного та/або податкового обліку таких господарських операцій між позивачем та відповідачем не існує. Додатково звертав увагу, що при первинному розгляді справи ним зроблено письмову заяву про застосування строків позовної давності до будь-яких подій та зобов`язань, що на думку позивача, мали місце до 01.09.2016. Під час нового розгляду справи відповідач підтримав указану вище заяву.

Окремо, 11.02.2022, відповідачем подано заяву №57 від 10.02.2022 про відвід судді у господарській справі №927/738/19, що ухвалою суду від 11.02.2022 визнана необґрунтованою. Ухвалою суду від 15.02.2022 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Мена - Авангард» про відвід судді Ноувен М.П. у справі №927/738/19.

21.02.2022, позивачем подано заяву (вх. 486) про зменшення позовних вимог, згідно якої керуючись п.2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України просив стягнути з відповідача на свою користь 6007556,71 грн, у тому числі: 3600000 грн заборгованість за отриманий товар; 1858680 грн інфляційних нарахувань за період з 02.09.2016 по 31.09.2021; 548876,71 грн трьох відсотків річних за період з 02.09.2016 по 31.09.2021. Ухвалою суду від 13.06.2022 відмовлено в прийнятті заяви (вх. 486) про зменшення позовних вимог, оскільки її складено за відсутності підпису повноважного представника.

22.02.2022, позивачем подано заяву (вх. 502) про зменшення позовних вимог, зміст якої тотожний до попередньої. Заява позивача про зменшення позовних вимог (вх. 502) складена за підписом його повноважного представника Костіної Н.М. Ухвалою суду від 13.06.2022 заяву (вх. 502) прийнято до розгляду.

Суд констатує, що здійснює розгляд справи, з урахуванням змісту заяви (вх. 502) ТОВ «Агросток Україна» про зменшення позовних вимог, а саме в частині вимог про стягнення 6007556,71грн, з яких 3600000грн основного боргу, 1858680 грн інфляційних нарахувань за період з 02.09.2016 по 31.09.2021 та 548876,71 грн трьох відсотків річних за період з 02.09.2016 по 31.09.2021.

Також позивачем заявлено клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_1 (колишнього директора ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_2 (колишнього головного агронома ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_3 (колишнього головного бухгалтера ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_4 (колишнього начальника охорони ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_5 (колишнього начальника дільниці автоперевезень ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_6 (колишнього водія ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_7 (колишнього водія ТОВ «Мена Авангард»), ОСОБА_8 (власника складу в АДРЕСА_1 ), до якої додано нотаріально засвідчені копії заяв свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 24.06.2022 дане клопотання задоволено в частині виклику в судове засідання свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що суд не вбачав необхідності у виклику свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , клопотання про виклик свідків в цій частині відхилено.

Позивачем у належний строк подано до суду та направлено відповідачу відповідь на відзив, згідно якої позов підтримав, з урахуванням прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог. Вважає, що перехід права власності на мінеральні добрива: амофос 12:52 у кількості 100т, діамофоска NPK 8:19:29+S у кількості 79,1т, карбамід у кількості 56,45т, азофоска (нітрамофоска) NPK 16:16:16 у кількості 29т по спірній видатковій накладній в ТОВ «Мена Авангард» виникло в момент передачі видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016 ТОВ «Мена Авангард» його повноважному представнику, директору Зосименко Л.М., що відповідає приписам статті 334 Цивільного кодексу України, та в момент надання товару в розпорядження покупця ТОВ «Мена Авангард» на складі за адресою: м. Мена, вул. 8 Березня, 16. Звертав увагу, що колишній директор ТОВ «Мена Авангард», ОСОБА_1 , під час допиту в якості свідка підтвердила, що спірну видаткову накладну отримала в момент підписання договору на поставку мінеральних добрив, разом із рахунком на її оплату, однак, спірну накладну підписала в кінці травня на початку червня 2016 року, після того, як зі складу позивача були повністю вивезені мінеральні добрива автомобільним транспортом ТОВ «Мена Авангард». З урахування наведеного, за доводами позивача, датою передачі (поставки) мінеральних добрив є 01.04.2016.

Позивач вважає, що спірна видаткова накладна оформлена з урахуванням вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», має всі обов`язкові реквізити, є первинним документом, що фіксує факт отримання (передачі) товарів або послуг. Підтвердженням відображення в бухгалтерському обліку ТОВ «Агросток Україна» операції переходу права власності та зміни в активах ТОВ «Агросток Україна» свідчить оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку 281 «Товари на складі» - склад Мена за період з 01.04.2016 (що доданий до відповіді на відзив). За поясненнями позивача, оскільки мінеральні добрива вивозились власним транспортом ТОВ «Мена Авангард», тому подорожні листи або товарно транспортні накладні мали оформлюватись саме ТОВ «Мена Авангард». Звертав увагу на відсутність будь-яких доказів на підтвердження факту придбання ТОВ «Мена Авангард» мінеральних добрив у інших контрагентів у спірному періоді. Вважає, що строк оплати за отримані відповідачем мінеральні добрива встановлений Договором до 01.09.2016 та сторонами не змінювався. Враховуючи, що Договір на сьогоднішній день не визнаний в судовому порядку недійсним і відповідно до пунктів 9.3., 9.4. Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії цього Договору.

Позивач неодноразово, 27.05.2022 та 06.06.2022, клопотав відкласти розгляд справи на період щонайменше до закінчення воєнного стану, що відхилено ухвалою суду від 13.06.2022.

Відповідачем, у свою чергу, заявлено клопотання про вжиття заходів запобігання зловживанню процесуальними правами, що також відхилено ухвалою суду від 13.06.2022.

21.07.2022 відповідачем подано клопотання про поворот виконання рішення суду.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує нормами ч.2 ст.333 ГПК України, а також посилається на те, що платіжними дорученнями № 8392 від 20.10.2021, № 5 від 27.10.2021, № 8585 від 08.11.2021, № 8643 від 16.11.2021, № 8663 від 30.11.2021, № 8671 від 01.12.2021, № 631 від 02.12.2021 ним здійснено перерахування коштів в сумі 5 169 177,53 грн в рахунок погашення заборгованості на виконання рішення суму від 02.04.2021 у справі № 927/738/19.

Суд прийняв клопотання до розгляду.

25.07.2022 відповідачем подано клопотання про припинення продовження розгляду справи за новими, протиправно зміненими позивачем, обставинами і правовими обґрунтуваннями, а також зняти з розгляду у справі аргументи і доводи Позивача, що стосуються переоцінки спірної видаткової накладної, акту звірки, показів свідків та інших доказів у справі, що суперечать висновкам Верховного Суду.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до норм процесуального законодавства суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом при розгляді заяви враховано, що ні чинним ГПК України, ні Бангалорськими принципами поведінки судді не передбачено право суду (судді) уникати від здійснення правосуддя в порядку та спосіб визначений Конституцією України та чинним ГПК України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень під час нового розгляду справи від сторін не надходило.

Крім того, 20.07.2022 відповідачем подана заява про відвід судді Ноувен М.П.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від21.07.2022 заву відповідача визнано необґрунтованою та передано заяву ТОВ «Мена -Авангард» на розгляд іншому судді.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.07.2022 (суддя Сидоренко А.С.) відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Мена - Авангард» про відвід судді Ноувен М.П. у справі № 927/738/19.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, що є предметом доказування у справі належить: встановлення факту вчинення (не вчинення) сторонами господарської операції з поставки товару згідно видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, складеної на виконання умов Договору поставки мінеральних добрив №215-АС від 01.04.2016 та Специфікації №1 до нього; наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем за фактом вчиненої господарської операції; доведеність суми боргу та наявність правових підстав для застосування до Відповідача наслідків порушення грошових зобов`язань у вигляді нарахування та стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, обумовлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Позивачем на підтвердження вимог надано до матеріалів справи засвідченні копії:

- договору поставки мінеральних добрив №215-АС від 01.04.2016, Специфікації №1 до нього (та оригінали перелічених документів);

- рахунку-фактури №Р0001554 від 01.04.2016;

- видаткових накладних: №Р0006933 від 01.04.2016, №Р0005554 від 30.12.2016, №Р0006911 від 18.01.2017, №Р0006915 від 24.01.2017, №Р0006918 від 30.01.2017, №Р0006920 від 01.02.2017 (та оригінали перелічених документів);

- акту звірки взаєморозрахунків станом на 02.02.2017, сформованого за період з 01.04.2016 по 02.02.2017 (та оригінал цього документу);

- банківських виписок по особовому рахунку ТОВ «Агросток», сформованих за період з 19.12.2016 по 01.02.2017;

- нагадування про виконання грошового зобов`язання по Договору від 01.04.2016 №215-АС; вимоги від 21.11.2017 б/н про сплату 3600000грн заборгованості; передсудової вимоги від 15.04.2019 б/н про сплату 3600000грн заборгованості (разом з доказами їх направлення та отримання відповідачем);

- бухгалтерської довідки по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» від 28.08.2019 №48, оборотно-сальдової відомості щодо залишків руху товарів, що обліковуються на балансовому рахунку 281 «Товари на складі» станом на 01.04.2016;

- заяви свідків: ОСОБА_1 (колишнього директора ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_4 (колишнього начальника охорони ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_2 (колишнього головного агронома ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_9 (колишнього агронома ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_6 (колишнього водія ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_10 (колишнього водія ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_5 (колишнього керуючого дільницею автоперевезень ТОВ «Мена Авангард»); ОСОБА_8 (власника складу, за адресою: м. Мена, вул. 8 Березня, 16); ОСОБА_3 (колишнього головного бухгалтера ТОВ «Мена Авангард»;

- наказу про виконання обов`язків керівника складу у м. Мена Чернігівської області від 25.01.2016 №17/2016-к;

- заявки угоди від 02.02.2016, укладеної між директором ТОВ «Агросток Україна», ФОП Тужик І.Ю., за погодженням начальника станції Пилипенко Ю.І.; договору про надання послуг від 05.01.2016, укладеного між ТОВ «Агросток Україна» та Тужиком І.Ю. про надання останнім послуг у сфері логістики; довіреності від 05.01.2016 на право представлення Тужиком І.Ю. інтересів ТОВ «Агросток Україна» у взаємовідносинах із залізницею;

- договорів поставки №01-15-МД від 01.01.2015, №213/09/15 від 04.12.2015, №АІ-00170 від 21.01.2016, договору на транспортно-експедиційні послуги від 15.01.2016 та складені на виконання перелічених правочинів видаткові, товарно-транспортні та залізничні накладні на поставку ТОВ «Агросток Україна» мінеральних добрив його контрагентами та узагальнення щодо відвантаження мінеральних добрив ТОВ «Агросток Україна» відповідачу по договору поставки мінеральних добрив №215-АС від 01.04.2016 та згідно рахунку-фактури №Р0001554 від 01.04.2016;

- фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва - ТОВ «Агросток Україна», з відміткою ДФС про їх прийняття, сформовані станом на 30.06.2016, 31.12.2016, 31.12.2018 (з розшифровкою дебіторської заборгованості - рядок 1125 балансу).

- звітів за формою державного статистичного спостереження №9-б-сг «Внесення мінеральних, органічних добрив, гіпсування та вапнування ґрунтів під урожай 2016 року» та №9-б-сг «Внесення мінеральних, органічних добрив, гіпсування та вапнування ґрунтів під урожай 2017 року» по ТОВ «Мена Авангард»;

- інформацією із сайту ТОВ «Мена Авангард» від 14.04.2016, що міститься на компакт-диску DVD-R, завірена ЕЦП Костіної Н.М., фото із сайту ТОВ «Мена Авангард», листом ТСЦ МВС №7444 від 18.02.2022 №31/25/16-1а/з.

Під час первісного розгляду справи Ткачовою А.Ю. (секретарем судового засідання) виявлено пошкодження оригіналу видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, яка знаходиться в матеріалах справи №927/738/19 (том 2 а.с. 136), а саме розмито підпис, посаду та прізвище, ініціали (Директор підпис Л.М. Зосименко), а також частково розмито печатку ТОВ Агросток Україна № 2 та підпис. Пошкодження виявлено 24.12.2019, про що складено акт від 26.12.2019. Також у акті зазначено, що 21.12.2019 у першій половині дня представником позивача Костіною Н.М., разом з представником позивача за довіреністю Супрун Д.В., у приміщенні Господарського суду Чернігівської області (кабінет № 27) було здійснено ознайомлення та зняття фотокопій матеріалів справи № 927/738/19 в трьох томах. Оригінал видаткової накладної № Р0006933 від 01.04.2016 в частині пошкодження набув статусу речового доказу.

У межах справи під час первісного розгляду, за клопотанням відповідача, проведено судову технічну експертизу документу, а саме: видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, за результатами якої складено висновок експертів №11562/20-34/11563/20-33/33217ч33248/20-34/33249ч33253/20-33/3985ч4005/21-34 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Додатково, під час первісного розгляду справи відповідачем подано до матеріалів справи висновок експерта №15001 від 02.03.2021, за результатами проведення фізико-хімічної експертизи матеріалів документів у господарській справі №927/738/19, ТОВ «Київський експертно-дослідний центр».

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

01.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна» (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» (надалі - Покупець) був укладений договір поставки мінеральних добрив №215-АС (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність Покупця) в передбачені цим Договором строки, а Покупець прийняти для використання у своїй підприємницькій діяльності мінеральні добрива (агрохімікати), в подальшому Товар, та вчасно оплатити його повну вартість по цінам цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки Товару обумовлюються в додатках або специфікаціях до даного Договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктами 3.1-3.3 Договору передбачено, що Постачальник поставляє Товар партіями в терміни, зазначені в додатках або специфікаціях до цього Договору. Умови поставки викладаються сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС-2010". Постачальник здійснює поставку Товару за вибором Покупця, або на базових умовах - FCA "Франко склад" Постачальника.

У пункті 3.4.1 Договору сторони погодили, що з моменту готовності поставити Товар, Постачальник повідомляє Покупця про можливість такої поставки.

Відповідно до пункту 4.1 Договору на підставі рахунку Постачальника на оплату, Покупець проводить попередню оплату кожної партії Товару, зазначеної в додатках або специфікаціях до цього Договору.

Згідно з пунктом 6.1 Договору передавання-приймання Товару здійснюється в пункті поставки відповідно до вимог пункту 1.2 Договору.

Відповідно до пунктів 9.1-9.3 Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1 Договору та закінчується 31.12.2016. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від обов`язку виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені цим Договором.

01.04.2016, сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору (надалі - Специфікація № 1) на постачання на адресу Покупця наступного Товару: 1. Амофос 12:52 у кількості 100 тон на суму 1 378 170,00 грн без ПДВ; 2. Діамофоска NPK 8:19:29+S у кількості 79,1 тон на суму 867 663,72 грн без ПДВ; 3. Карбамід, 1000 у кількості 68,6 тон на суму 546 687,12 грн без ПДВ; 4. Азофоска (нітроамофоска) NPK (16:16:16), 1000 у кількості 29 тон на суму 304500,00 грн без ПДВ; 5. КАС-32 у кількості 478,02 тон на суму 3450921,98 грн без ПДВ. Усього на загальну суму 7857531,39 грн з ПДВ.

Відповідно до пунктів 1, 2 Специфікації № 1 упаковка товару: біг-бег, налив. Ціна товару на умовах: самовивіз зі складу у м. Мена.

Згідно з пунктом 4 Специфікації № 1 термін відвантаження Товару - протягом трьох банківських днів з моменту отримання попередньої оплати та заявки на відвантаження від Покупця. Термін оплати Товару - до 01.09.2016. У разі порушення терміну оплати Покупець зобов`язаний оплатити 2,5% від вартості Товару за кожний місяць прострочки.

Судом установлено, що Договір та Специфікація №1 до нього складено сторонами в двосторонньому порядку, зі сторони Постачальника підписано директором Гичкою Ю.М., зі сторони Покупця директором Зосименко Л.М. Підписи засвідчені печатками юридичних осіб (оригінали Договору та Специфікації знаходяться в матеріалах справи).

Листом від 01.04.2016 б/н Постачальник повідомив Покупця про те, що згідно з Договором отримання та вивезення мінеральних добрив Товариство може здійснювати за місцем знаходження складу: м. Мена, Чернігівська область, вул. 8 Березня, 16, де мінеральні добрива знаходяться на зберіганні, повідомивши Постачальника за три дні до бажаного вивезення мінеральних добрив і надання видаткової накладної.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження отримання даного листа Покупцем.

На оплату мінеральних добрив загальною вартістю 7857531,39грн, обумовлених Специфікацією №1, Постачальник виставив Покупцю рахунок-фактуру від 01.04.2016 №Р0001554.

За доводами позивача, на виконання умов Договору та Специфікації №1 Постачальник поставив Покупцю товар (мінеральні добрива) на загальну суму 7857531,39грн згідно видаткових накладних:

- № Р0006933 від 01.04.2016 на поставку амофосу 12:52 - 100 тонн; діамофоски NPK 8:19:29+S - 79,1 тонни; карбаміду - 56,45 тонн; азофоски (нітроамофоска) NPK (16:16:16) - 29 тонн, усього на загальну суму 3600234,07 грн;

- № Р0005554 від 30.12.2016 на поставку КАС-32 у кількості 98,987 тонн на загальну суму 857531,39 грн;

- № Р0006911 від 18.01.2017 на поставку КАС-32 у кількості 230,865 тонн на загальну суму 1999992,73 грн;

- № Р0006915 від 24.01.2017 на поставку КАС-32 у кількості 57,716 тонн на загальну суму 499996,02 грн;

- № Р0006918 від 30.01.2017 на поставку КАС-32 у кількості 69,26 тонн на загальну суму 600002,15 грн;

- № Р0006920 від 01.02.2017 на поставку КАС-32 у кількості 21,192 тонни та карбаміду у кількості 12,15 тон, усього на загальну суму 299775,03 грн.

На перерахованих видаткових накладних від імені Покупця міститься підпис директора Зосименко Л.М., який скріплений печаткою ТОВ «Мена-Авангард».

З наявних у матеріалах справи копій банківських виписок по рахунку ТОВ «Агросток Україна» вбачається, що Покупець на умовах попередньої оплати перерахував Постачальнику кошти у загальному розмірі 4257531,39 грн з призначенням платежу «згідно рахунку № Р0001554 від 01.04.2016», а саме: 19.12.2016 - 300000,00грн, 21.12.2016 - 557531,39 грн, 18.01.2017 - 2000000,00 грн, 24.01.2017 - 500000,00 грн, 30.01.2017 - 600000,00 грн, 01.02.2017- 300000,00 грн.

Вказані кошти зараховано позивачем у рахунок оплати вартості товару, поставленого за видатковими накладними №Р0005554 від 30.12.2016, №Р0006911 від 18.01.2017, №Р0006915 від 24.01.2017, №Р0006918 від 30.01.2017, №Р0006920 від 01.02.2017, що складені пізніше за видаткову накладну №Р0006933 від 01.04.2016 (що є спірною). При цьому, позивачем не надано будь-яких пояснень щодо порядку зарахування коштів саме в такому порядку.

Додатково, на виконання умов Договору, без складання сторонами Специфікації або внесення змін до вже існуючої, Постачальником поставлено, а Покупцем отримано товар (мінеральні добрива) загальною вартістю 1296432,96грн згідно видаткової накладної №Р0004915 від 07.12.2016 (на поставку калію хлористого гранульованого у кількості 128 тонн, усього на суму 1164802,56грн) та видаткової накладної №Р0005555 від 30.12.2016 (на поставку діамофоски NPK 8:19:29+S у кількості 10 тонн, усього на суму 131630,40грн).

Постачальником на оплату вказаного товару виставлено Покупцю до сплати рахунки-фактури №Р0001739 від 01.07.2016 та №Р0003323 від 03.11.2016, що повністю оплачені останнім на умовах попередньої оплати згідно платіжних доручень №1276 від 30.11.2016, №6506 від 30.11.2016, №1292 від 01.12.2016, №1293 від 01.12.2016.

02.02.2017, директором ТОВ «Агросток Україна» Гичкою Ю.М., з однієї сторони, та директором ТОВ «Мена-Авангард» Зосименко Л.М. та головним бухгалтером «Мена-Авангард» Донець Т.М., з іншої сторони, підписано акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість ТОВ «Мена-Авангард» перед ТОВ «Агросток Україна» становить 3600000,00 грн. Підписи позивача та відповідача засвідчені печатками юридичних осіб.

Спір у даній справі виник внаслідок не оплати відповідачем вартості товару, поставленого йому позивачем на підставі видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, складеної на виконання умов Договору та Специфікації №1 до нього.

05.09.2017, 25.11.2017 та 16.04.2019 ТОВ «Агросток Україна» направило ТОВ «Мена-Авангард» нагадування про виконання грошового зобов`язання за Договором, вимогу про сплату 3600000 грн заборгованості за Договором та передсудову вимогу про сплату заборгованості в розмірі 3600000грн, що залишені відповідачем без виконання.

Наведені обставини стали підставою для звернення ТОВ «Агросток Україна» до суду з позовом до ТОВ «Мена - Авангард» про стягнення 3600000грн основного боргу за поставлений товар на підставі видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, 1858680грн інфляційних нарахувань та 548876,71грн трьох відсотків річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, вх. 502).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовані §1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України, §1 глави 30 Господарського кодексу України.

Договір поставки мінеральних добрив №215-АС від 01.04.2016 на момент ухвалення рішення в справі є чинним у силу пунктів 9.1. 9.3., сторонами не надано до матеріалів справи будь-яких доказів на підтвердження припинення дії цього правочину в погодженому ними порядку.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар (1); надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (2). Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підтвердження факту вчинення сторонами господарської операції з поставки товару позивачем додано до матеріалів справи належним чином засвідчену копію та два примірника оригіналу видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, складеної на виконання умов Договору №215-АС від 01.04.2016 та Специфікації №1 до нього.

Відповідач заперечуючи факт поставки товару за спірною видатковою накладною, ставить під сумнів достовірність цього документа. Заперечує наявність у нього видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, операція з поставки товару за якою в дійсності не відбулась та ним не включена ні до бухгалтерського, ні до податкового обліку Товариства. Звертає увагу на відсутність даної господарської операції і в податковому обліку ТОВ «Агросток Україна». За доводами відповідача, дата вказана в цій видатковій накладній, як дата складання (01.04.2016), не відповідає дійсності, натомість вважає, що документ підроблений, оскільки складений колишнім директором Товариства, ОСОБА_1 , значно пізніше ніж він датований, а саме в 2017 році, після її звільнення з посади директора Товариства.

Позивач підтвердив факт підписання ОСОБА_1 , директором ТОВ «Мена Авангард» спірної накладної не в момент складання цього документу (тобто, не станом на 01.04.2016), а одразу після вчинення сторонами господарської операції з поставки всього обсягу товару, вказаного в цій накладній, що відпускався зі складу Постачальника партіями та завантажувався в транспортні засоби ТОВ «Мена Авангард».

У ході судового розгляду справи ОСОБА_1 (колишній директор ТОВ «Мена Авангард»), яка зі сторони Покупця вказана як підписант за спірною видатковою накладною, надавала показання в якості свідка (заява свідка, посвідчена 27.09.2019 ОСОБА_11 , уповноваженої на вчинення нотаріальних дій у Виконкомі Калитянської селищної ради; та заява свідка, посвідчена 17.02.2022 ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу), згідно яких підтвердила, що разом із підписанням 01.04.2016 договору на поставку мінеральних добрив з ТОВ «Агросток Україна», ТОВ «Мена Авангард» був отриманий рахунок на оплату і видаткова накладна на передачу мінеральних добрив таких як амофос, карбамід, діамофоска, азофоска. Повідомила, що підписала цю видаткову накладну в кінці травня або на початку червня 2016 року, після вивезення транспортними засобами ТОВ «Мена-Авангард» всієї кількості мінеральних добрив, зі складу ТОВ «Агросток Україна». Вказала, що всі видаткові накладні про отримання мінеральних добрив ТОВ «Мена-Авангард» від ТОВ «Агросток Україна» підписувала як директор ТОВ «Мена-Авангард», у тому числі видаткову накладну від 01.04.2016.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначила, що вона підписала видаткову накладну з урахуванням товаро-транспортних накладних, на підставі яких отримував Відповідач товар від Позивача. Разом з тим, остання не дала чіткої відповіді, скільки було оформлено товаро-транспортних накладних.

Показання ОСОБА_1 , наведені в заяві свідка, підтверджені нею в судовому засіданні 11.07.2022.

Факт поставки товару партіями впродовж квітня травня 2016 року, вивіз якого здійснювався транспортними засобами ТОВ «Мена-Авангард» зі складу, що використовувався ТОВ «Агросток Україна», позивач зокрема доводить заявами свідків: ОСОБА_4 (колишнього начальника охорони ТОВ «Мена Авангард») (заява посвідчена нотаріально 27.09.2019, Кезлею В.І., приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу), ОСОБА_2 (колишнього головного агронома ТОВ «Мена Авангард») (заява посвідчена нотаріально, 30.09.2019, ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області), ОСОБА_9 (колишнього агронома ТОВ «Мена Авангард») (заява посвідчена нотаріально, 30.09.2019, ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області), ОСОБА_6 (колишнього водія ТОВ «Мена Авангард») (заява посвідчена 30.09.2019, ОСОБА_14 в.о. старости Величківського старостинського округу Менської міської ради Менського району Чернігівської області), ОСОБА_10 (колишнього водія ТОВ «Мена Авангард») (заява посвідчена 30.09.2019, ОСОБА_14 в.о. старости Величківського старостинського округу Менської міської ради Менського району Чернігівської області), ОСОБА_5 (колишнього керуючого дільницею автоперевезень ТОВ «Мена-Авангард») (заява посвідчена нотаріально 30.09.2019, Ніколаєнко С.В., приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області), Тужиком І.Ю. (власником складу, за адресою: АДРЕСА_1 , з території якого відвантажувався товар) (заява посвідчена нотаріально, 30.09.2019, ОСОБА_13 , приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області).

Свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зазначили, що ці мінеральні добрива вивозились зі складу, розташованого за адресою: м. Мена, вул. 8 Березня, 16, протягом квітня-травня 2016 року, приблизно 1,5 місяці, та завозились на територію ТОВ «Мена-Авангард», а у деяких випадках одразу на поля. Контроль та перевірку мінеральних добрив під час їх завезення на територію ТОВ «Мена-Авангард» здійснювався охоронцями товариства, а облік транспортних засобів, які заїжджали або виїжджали з цієї території фіксувався в окремому журналі.

Суд не приймає пояснення колишнього агронома ОСОБА_2 , як належного доказу у справі, оскільки останній ґрунтував свої пояснення на інформації отриманої від третіх осіб, зокрема колишнього директора.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що встановити конкретну дату підписання ОСОБА_1 , діючим на той час директором ТОВ «Мена Авангард», видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, так само як і встановити дати фактичного відвантаження товару, його обсягу та асортименту (відпускався партіями упродовж квітня травня 2016 року, що визнається позивачем), а також ідентифікувати осіб, які фактично приймали товар від імені ТОВ «Мена Авангард» зі складу позивача, не вбачається за можливе за відсутності будь-яких інших документів первинного бухгалтерського обліку на підтвердження вчинення сторонами господарської операції з поставки товару за спірною видатковою накладною.

Позивачем не надано до матеріалів справи ані довіреностей на працівників ТОВ «Мена Авангард», яким фактично відпускався товар, ані товарно-транспортних накладних, примірник яких мав бути збережений ним як учасником спірних правовідносин (вантажовідправником цього товару).

Також виходячи з пояснень позивача, в нього відсутні будь-які документи складського обліку товару, з яких можливо було б дослідити асортимент та обсяг партій товару, що відпускався відповідачу зі складу позивача впродовж квітня травня 2016 року.

Частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній станом на 01.04.2016) визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на 01.04.2016) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на 01.04.2016) господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (в редакції, чинній станом на 01.04.2016) (надалі - Положення):

- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (пункт 2.1);

- первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи) (пункт 2.2).

- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4).

Порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи.

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 27.07.2021 у справі № 927/924/19, від 07.10.2021 у справі № 922/91/21, від 10.11.2021 у справі № 914/2197/18 за подібних правовідносин та у справі №927/738/19 (при її касаційному перегляді).

За висновком суду, видаткова накладна №Р0006933 від 01.04.2016 складена сторонами без дотримання вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, а тому не може бути взята судом до уваги як належний та допустимий доказ на підтвердження вчинення сторонами господарської операції з поставки спірного товару, оскільки цей документ не містить дати і місця складання господарської операції, що підтверджують саме момент проведення цієї господарської операції. При цьому, судом взято до уваги, що господарська операція з поставки товару за спірною видатковою накладною, за поясненнями самого позивача, відбувалась партіями протягом певного періоду часу, водночас, товар відвантажувався не безпосередньо ОСОБА_1 (указана як підписант у цьому документі), а іншим працівникам ТОВ «Мена Авангард», ідентифікувати яких не вбачається за можливе.

Показання свідків, наявні в матеріалах справи, не доводять конкретних дат поставки товару, його обсяг, асортимент та вартість, а тому не беруться судом до уваги як належні та допустимі докази, в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження перелічених судом обставин.

Разом з тим, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, суду у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо).

За висновком суду, позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів реальний рух спірного товару.

Акт звірки взаєморозрахунків сторін станом на 02.02.2017, сформований за період з 01.04.2016 по 02.02.2017 може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Проте в матеріалах даної справи відсутні будь-які первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження вчинення сторонами спірної господарської операції, окрім видаткової накладної №Р0006933 від 01.04.2016, що не береться судом до уваги як належний доказ, оскільки цей документ складено без дотримання вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Судом установлено, що господарська операція з поставки товару за спірною видатковою накладною не включена ані позивачем, ані відповідачем до податкового обліку, на відміну від інших поставок вчинених сторонами на виконання умов цього Договору, про що свідчать належним чином засвідчені копії податкових накладних від 30.11.2016 №470, від 01.12.2016 №7, від 01.12.2016 №6, від 19.12.2016 №315, від 21.12.2016 №335, від 18.01.2017 №128, від 24.01.2017 №199, від 30.01.2017 №393, від 01.02.2017 №14.

Також судом взято до уваги, що зарахування коштів у загальній сумі 4257531,39 грн, що перераховані відповідачем у період з 19.12.2016 по 01.02.2017 та мали спільне призначення платежу «згідно рахунку №Р0001554 від 01.04.2016», були зараховані позивачем на умовах попередньої оплати в рахунок оплати вартості товару, поставленого за видатковими накладними №Р0005554 від 30.12.2016, №Р0006911 від 18.01.2017, №Р0006915 від 24.01.2017, №Р0006918 від 30.01.2017, №Р0006920 від 01.02.2017, що датовані пізніше за спірну.

Поставка товару за видатковими накладними №Р0004915 від 07.12.2016 та №Р0005555 від 30.12.2016 на загальну суму 1296432,96грн, що вчинена сторонами також на виконання умов Договору №215-АС від 01.04.2016 (про що зазначено в цих накладних), без підписання окремих Специфікацій або внесення змін до вже існуючої, також вчинена сторонами на умовах попередньої оплати, перерахованої відповідачем згідно платіжних доручень №1276 від 30.11.2016, №6506 від 30.11.2016, №1292 від 01.12.2016, №1293 від 01.12.2016 на підставі рахунків-фактур №Р0001739 від 01.07.2016 та №Р0003323 від 03.11.2016 (виставлялись на виконання умов Договору), задекларовано обома сторонами. При цьому, асортимент товару, що поставлявся за указаними видатковими накладними частково співпадав із асортиментом товару, узгодженого сторонами в Специфікації №1 до Договору (у частині поставки діамофоски NPK 8:19:29+S обсягом 10 тон).

Водночас, доведення позивачем на підставі належних доказів наявності станом на 01.04.2016 року на його складі достатньої кількості товару, обумовленого Специфікацією до Договору, поставка якого мала бути вчинена за спірною видатковою накладною, так само і як фактичне використання відповідачем протягом посівної 2016 2017 років мінеральних добрив, не підтверджує факт вчинення сторонами спірної господарської операції в заявленій кількості та вартості та не доводить конкретну дату поставки спірного товару, за умови що ця господарська операція відбулась.

Зокрема, наявність відео-доказу в матеріалах справи, відповідно до якого вбачається засипання сухих добрив у машину-сіялку Відповідача, не підтверджує факт отримання спірних добрив у визначеній позивачем кількості та найменуваннях.

Бухгалтерська довідка ТОВ «Агросток Україна» по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» від 28.08.2019 №48, оборотно-сальдова відомість щодо залишків руху товарів, що обліковуються на балансовому рахунку 281 «Товари на складі» (станом на 01.04.2016), а також фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Агросток Україна» (станом на 30.06.2016, 31.12.2016, 31.12.2018, з розшифровкою дебіторської заборгованості по його контрагентам - рядок 1125 балансу), за відсутності належним чином оформлених сторонами документів первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких перелічені документи мають складатись, за висновком суду, не доводять вчинення сторонами спірної господарської операції.

Також судом враховано, що за частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 4 Специфікації № 1 сторони погодили термін відвантаження товару протягом 3 банківських днів з моменту отримання 100% попередньої оплати та заявки на відвантаження від Покупця; термін оплати товару: до 01.09.2016.

Таким чином, сторони договору поставки у специфікації до договору узгодили порядок оплати за товар - у формі попередньої оплати, а також встановили умови поставки товару - за заявками покупця після попередньої оплати.

За змістом статті 693 Цивільного кодексу України попередньою оплатою визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

Згідно Специфікації №1 сторонами погоджено один спосіб оплати переоплата, яка повинна бути здійснена до 01.09.2016.

Натомість за доводами позивача, спірний товар був відпущений без внесення відповідачем попередньої оплати, тобто без дотримання сторонами умов п.4 Специфікації до Договору. При цьому, будь-які заявки на відпуск відповідачу товару за спірною накладною в позивача не збереглись.

За статтею 692 Цивільного кодексу України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до усталеної судової практики, зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі - продажу не встановлено інший строк оплати.

Позивач поставивши, а відповідач прийнявши товар без попередньої оплати, таким чином змінили умови договору щодо способу оплати товару.

Відтак, обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.

За правилами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Здійснюючи дії з поставки товару на власний ризик без наявності заявок на поставку товару та попередньої оплати, передбачених умовами специфікації до договору поставки, позивач, звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар, повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме довести конкретну дату поставки товару тими беззаперечними доказами, на підставі яких суд може встановити наявність цих обставин (фактів) (статті 73, 74 Господарського процесуального кодексу України).

Натомість за висновком суду, позивачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено конкретну дату поставки товару, його обсяг та вартість, відтак за наявними матеріалами справи суд не може дійти беззаперечного висновку щодо наявності у відповідача обов`язку по розрахунку за товар за видатковою накладною №Р0006933 від 01.04.2016, так і щодо періоду (02.09.2016 по 30.09.2021) нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму такої оплати.

Частинами 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні матеріали справи та проаналізувавши доводи та заперечення обох сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на недоведеність позивачем конкретних дат, обсягу та вартості господарської операції з поставки товару, обумовленого видатковою накладною №Р0006933 від 01.04.2016, що складена з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки не підтверджує момент вчинення цієї господарської операції та не ідентифікує виконавців, які безпосередньо брали участь в її здійснені, відтак не може братись судом до уваги як належний доказ у справі. При цьому, будь-які інші документи первинного бухгалтерського обліку щодо спірної господарської операції в сторін відсутні, у той час як дана господарська операція ними до податкового обліку не включена, на відміну від інших поставок вчинених сторонами в межах дії Договору поставки мінеральних добрив №215-АС від 01.04.2016.

З урахуванням наведеного, судом відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі в частині стягнення основного боргу в сумі 3600000грн, інфляційних втрат у сумі 1858680грн та трьох відсотків річних у сумі 548876,71грн.

За приписами частини 5 статі 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи).

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Інші доводи позивача не приймаються судом до уваги як такі, що не спростовують зазначених висновків суду.

Враховуючи, що за результатами вирішення спору судом не встановлено наявність у позивача порушеного права, що підлягає захисту в судовому порядку, заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності (заявлено на стадії первісного розгляду спору та підтримано ним під час нового розгляду) судом не вирішується. Частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України підлягає застосуванню судом виключно в випадку встановлення порушеного права особи, що звернулась до суду за його захистом.

Стосовно клопотання відповідача щодо повороту виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 року у справі №927/738/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток - Україна» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена - Авангард» суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 333 ГПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У відповідності до ч. 5, п. 6 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 року №13-рп/2011 у справі №1-25/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення, постанови - це процесуальна дія, яка полягає в повному або частковому відновленні первісного становища відповідача в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. Мета повороту виконання рішення - приведення відносин, що склалися між сторонами, у відповідність з новим судовим рішенням шляхом усунення наслідків скасованого повністю або частково рішення.

Як зазначає відповідач та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 року у справі №927/738/19,залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна» 3 600 000,00 грн заборгованості за поставлений товар, 1 175 040,00 грн інфляційних втрат, 314 433,69 грн 3% річних, 79703,84 грн судових витрат.

23.11.2021 було видано відповідний наказ.

Відповідачем в доказ погашення заборгованості в сумі 5 169 177,53 грн (що включає в себе заборгованість за поставлений товар, інфляційні та 3% річних), присудженої до стягнення відповідно до рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/738/19, надано копії платіжних доручень № 8392 від 20.10.2021 на суму 1 000 000 грн, № 5 від 27.10.2021 на суму 500 000 грн, № 8585 від 08.11.2021 на суму 500 000 грн, № 8643 від 16.11.2021 на суму 500 000 грн, № 8663 від 30.11.2021 на суму 1 000 000 грн, № 8671 від 01.12.2021 на суму 1 000 000 грн, № 631 від 02.12.2021 на суму 169 177,53 грн.

Вищевказані платіжні доручення у графі «призначення платежу» містять відомості: «оплата згідно рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/738/19».

За результатами розгляду справи № 927/738/19, направленої на новий розгляд, суд відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агросток Україна».

Враховуючи, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі та фактичне перерахування відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 5 169 177,53 грн за рішенням Господарського суду Чернігівської області № 927/738/19 від 02.04.2021, суд вважає наявними підстави для задоволення клопотання відповідача про проведення повороту виконання рішення шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена - Авангард» заборгованості в сумі 5 169 177,53 грн.

Розподіл судових витрат.

При ухвалені рішення суд, зокрема, вирішує як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 5 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 та 4 статті 129 ГПК України судовий збір та інші судові витрати, зокрема, пов`язані із залучення експерта та проведенням експертизи, витрати на професійну правничу допомогу, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору в справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки за результатами розгляду касаційної скарги оскаржувані позивачем судові акти скасовано, та враховуючи, що при новому розгляді справи ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, суд вирішив покласти на позивача судові витрати, понесені ним у ході первісного розгляду спору судом першої інстанції, та відшкодувати за його рахунок судові витрати, понесені відповідачем у ході первісного розгляду спору судом першої інстанції та при подачі апеляційної та касаційної скарг (на стадії апеляційного та касаційного перегляду).

Матеріалами справи підтверджується витрати відповідача на суму 96102,72грн, пов`язані з проведенням судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 13.03.2020 (згідно рахунку №5523 від 25.05.2020, оплаченого ним за платіжним дорученням №1790 від 11.06.2020); витрати по сплаті судового збору на суму 187415,36грн за апеляційний перегляд судового рішення (платіжне доручення №4948 від 28.04.2021) та витрати по сплаті судового збору на суму 249887,15грн за касаційний перегляд судового рішення (платіжне доручення №6080 від 03.11.2021).

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких у сумі 26000грн визначено ним при подачі до суду відзиву на позов (на стадії первісного розгляду), не розподіляються судом між сторонами за відсутності будь-яких доказів на підтвердження фактичного розміру таких витрат.

Керуючись статтями 129, 236 - 239, 240, 241,333 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна», код 36086758, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард», код 30481568, про стягнення 6007556,71грн, відмовити.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна», вул. Підвисоцького Професора, 6-В, м. Київ, 01103 код 36086758, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард», вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Чернігівська область, 15600 код 30481568, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 96102,72грн, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 187415,36грн та судові витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 249887,15грн.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» про поворот виконання рішення суду задовольнити.

5. В поворот виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/738/19 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна», вул. Підвисоцького Професора, 6-В, м. Київ, 01103 код 36086758, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард», вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Чернігівська область, 15600 код 30481568, заборгованість в сумі 5 169 177,53 грн.

6. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 29.07.2022.

Суддя М.П. Ноувен