ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.07.2022 Справа №905/2298/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (87547, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця К. Лібкнехта, будинок 177А; ) в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (85307, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 11; )

до відповідача: Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств "ВІТА" (85630, Донецька обл., Покровський р-н, місто Красногорівка, вулиця Охтирська, будинок 14; )

про стягнення 2 953 584,99 грн., з яких: основна заборгованість в розмірі 2 556 570,22 грн., інфляційні втрати в розмірі 290 817,91 грн., 3% річних в розмірі 106 196,85 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Комунальне підприємство "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств "ВІТА" про стягнення 2 953 584,99 грн., з яких: основна заборгованість в розмірі 2 556 570,22 грн., інфляційні втрати в розмірі 290 817,91 грн., 3% річних в розмірі 106 196,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання №38 від 18.12.2019 (за період січень грудень 2020), внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 2 556 570,22 грн., що стало підставою для нарахування позивачем інфляційних втрат в розмірі 290 817,91 грн., 3% річних в розмірі 106 196,85 грн.

Представник позивача під час розгляду даної справи наполягав на задоволенні позовних вимог та просив розглянути справу без його участі. У додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що відповідно до рахунків-фактур загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг з централізованого технічного водопостачання за період з січня по грудень 2020 становить 4 194 922,92 грн., з яких відповідачем сплачено лише 1 638 352,70 грн. Таким чином несплачена сума заборгованості з урахуванням її часткового погашення за вказаний період становить 2 556 570,22 грн., а саме: за січень 2020 206 617,80 грн., за лютий 2020 505 509,84 грн., за березень 2020 287 679,66 грн., за квітень 2020 183 089,54 грн., за травень 2020 307 475,00 грн., за червень 2020 35 645,00 грн., за липень 2020 222 812,60 грн., за серпень 2020 287 722,40 грн., за вересень 2020 202 564,40 грн., за жовтень 2020 56 379,40 грн., за листопад 2020 26 133,28 грн., за грудень 2020 234 941,30 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал на адреси електронної пошти, які вказані учасниками справи, засобами телефонного зв`язку шляхом телефонограмм та здійснення оголошень на офіційному сайті суду.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, суд на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

18.12.2019 між Красногорівським міським комбінатом комунальних підприємств "ВІТА" (далі споживач) та комунальним підприємством "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (далі виробник) було укладено договір про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 (далі-договір), відповідно до п.1.1. якого виробник, із закріплених водних об`єктів, впродовж 2020 року проводить забір технічної води і передає її споживачеві в обсягах згідно з помісячним графіком (п. 1.2 договору), в межах наявного у споживача дозволу на спеціальне водокористування та технічних можливостей виробника, а споживач здійснює оплату отриманих послуг на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент) послуги: на основі Єдиного закупівельного словника ДК: 021:2015-65110000-7 визначається по категорії «Розподіл води» (централізоване водопостачання).

Кількість послуг зазначається у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

За змістом додатку №1 до договору про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019 виробник надає послуги з централізованого технічного водопостачання споживачу в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року включно в обсязі 1200,0 тис. куб.м., в тому числі по місяцям: січень 2020 80,0 тис. куб.м., лютий 2020 80,0 тис. куб.м., березень 2020 90,0 тис. куб.м., квітень 2020 90,0 тис. куб.м., травень 2020 105,0 тис. куб.м., червень 2020 110,0 тис. куб.м., липень 2020 115,0 тис. куб.м., серпень 2020 115,0 тис. куб.м., вересень 2020 110,0 тис. куб.м., жовтень 2020 105,0 тис. куб.м., листопад 2020 100,0 тис. куб.м., грудень 2020 100,0 тис. куб.м.

Відповідно до п. 3.1. договору його ціна (сума визначена у договорі на дату його укладання) становить 5 976 000,00 грн. (п`ять мільйонів дев`ятсот сімдесят шість тисяч гривень 00 коп.), у тому числі ПДВ 996 000,00 грн. (дев`яносто дев`яносто шість тисяч гривень 00 коп.).

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін при зменшенні об`єму наданих послуг (п. 3.2. договору).

Згідно п.3.3 договору викладеного в додатку №3 до договору споживач оплачує виробникові послуги водопостачання, вартість яких визначається на підставі калькуляції, затвердженої КП «Компанія «Вода Донбасу». Станом на 01.01.2020 року вартість 1 куб.м. технічної напірної води становить 4,15 грн. без ПДВ. Ставка податку на додану вартість 20%.

Відповідно до п. 4.1 додатку № 3 до договору обсяг і сума надання послуг водопостачання на 2020 рік за заявкою споживача складає 1200,00 тис м куб. на загальну суму 5 976 000,00 грн. за рік.

Згідно п. 4.1. договору споживач згідно із заявленим обсягом води на поточний місяць, самостійно здійснює платежі за діючими тарифами в такі строки:

- до початку поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу води за першу декаду;

- до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу води за другу декаду;

- до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу води за третю декаду.

Остаточний розрахунок за надані послуги за минулий місяць споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту в одержанні води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, у термін до 1-го числа місяця наступного за звітним. При оформленні платіжного доручення в графі «призначення платежу» споживач зобов`язаний вказати період, за який проводиться оплата з посиланням на договір. У разі відсутності у платіжному дорученні цих даних, перерахована споживачем оплата зараховується виробником на будь-який період утворення заборгованості на його розсуд.

Згідно п. 5.1 договору строк надання послуг з централізованого технічного водопостачання становить з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно.

Відповідно до п. 5.2. договору місце надання послуг з централізованого технічного водопостачання: Донецька область, місто Красногорівка.

Місцями передачі послуг з централізованого технічного водопостачання є узгоджені сторонами точки розмежування балансової належності мереж водопостачання та експлуатаційної відповідальності сторін. Виробник надає послугу шляхом транспортування води до місця встановлення комерційного засобу обліку.

Перелік місць передачі послуг визначено у Додатку 1.

Згідно п.5.3 договору викладеного в додатку №3 до договору точки передачі послуг з централізованого технічного водопостачання, в яких здійснюється передачі послуг від виробника споживачеві, визначаються схемами балансового розмежування мереж водопостачання з позначенням меж обслуговування, складеними і підписаними уповноваженими представниками виробника і споживача, а також завірені печатками сторін.

Споживання води вважається безобліковим при наявності витоку води на водогоні між точкою передачі послуг від виробника споживачеві і приладом обліку споживача (п.5.4 договору викладеного в додатку №3 до договору). Згідно п. 5.10 додатку № 3 до договору кількість поданої води оформляється актом реалізації, що складається в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу.

В акті реалізації вказується номер договору, показання приладів обліку води, а також, при необхідності, розрахунки згідно п. 5.7, п. 5.8 та п. 5.9 цього договору. В актах реалізації по електронним приладам обліку води додатково вказуються показання лічильника обліку відпрацьованого часу. Для оформлення акту споживач направляє не пізніше 27 числа поточного місяця свого представника з належним чином оформленою довіреністю на право підпису акту, за адресою виробника. Акт реалізації підписується уповноваженими представниками виробника та споживача.

Відповідно до п. 6.1 договору споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані виробником послуги з централізованого технічного водопостачання.

Згідно п. 7.2 договору у разі несвоєчасної оплати послуг водопостачання споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який оплачується пеня.

Цей договір набирає чинності з 01 січня 2020 року і діє по 31 грудня 2020 року включно (п. 10.1 договору).

Вищезазначений договір підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019 позивачем у період з січня 2020 по грудень 2020 було надано відповідачу послуги з централізованого технічного водопостачання на загальну суму 4 194 922,92 грн., що підтверджується наступними актами надання послуг: від 25.01.2020 на суму 356 617,80 грн. за об`єм 71,610 т.м. куб, від 23.02.2020 на суму 602 953,50 грн. за об`єм 121,075 т.м. куб., від 25.03.2020 на суму 385 123,32 грн. за об`єм 77,334 т.м.куб., від 24.04.2020 на суму 290 533,20 грн. за об`єм 58,340 т.м.куб., від 25.05.2020 на суму 317 475,00 грн. за об`єм 63,750 т.м. куб, від 24.06.2020 на суму 346 110,00 грн. за об`єм 69,500 т.м. куб., від 25.07.2020 на суму 382 812,60 грн. за об`єм 76,870 т.м.куб., від 25.08.2020 на суму 417 722,40 грн. за об`єм 83,880 т.м.куб., від 24.09.2020 на суму 332 564,40 грн. за об`єм 66,780 т.м. куб., від 25.10.2020 на суму 316 379,40 грн. за об`єм 63,530 т.м. куб., від 24.11.2020 на суму 201 690,00 грн. за об`єм 40,500 т.м. куб., від 25.12.2020 на суму 244 941,30 грн. за об`єм 49,185 т.м. куб.

Вищезазначені акти підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Також позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури: № 7/6228 від 25.01.2020 на суму 356 617,80 грн., №7/6281 від 23.02.2020 на суму 602 953,50 грн., №7/6317 від 25.03.2020 на суму 385 123,32 грн., № 7/6352 від 24.04.2020 на суму 290 533,20 грн., №7/6388 від 25.05.2020 на суму 317 475,00 грн., №7/6423 від 24.06.2020 на суму 346 110,00 грн., № 7/6468 від 25.07.2020 на суму 382 812,60 грн., №7/6505 від 25.08.2020 на суму 417 722,40 грн., № 7/6545 від 24.09.2020 на суму 332 564,40 грн., №7/6580 від 25.10.2020 на суму 316 379,40 грн., № 7/6620 від 24.11.2020 на суму 201 690,00 грн., № 7/6655 від 25.12.2020 на суму 244 941,30 грн.

Відповідачем частково було здійснено оплату за поставлений товар на загальну суму 1 638 352,70 грн., що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками за період з 30.01.2020 по 25.01.2021.

У зв`язку з тим, що оплату за надані послуги з централізованого питного водопостачання було здійснено відповідачем не в повному обсязі, позивач звертався до відповідача з вимогами № 7/649 від 27.04.2021 та № 7/1105 від 18.08.2021 про сплату заборгованості, в тому числі за договором про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019, які залишені відповідачем без відповіді і задоволення.

01.11.2021 між Красногорівським міським комбінатом комунальних підприємств "ВІТА" та комунальним підприємством "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" було підписано акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого станом на 01.11.2021 заборгованість Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств "ВІТА" перед комунальним підприємством "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" склала 14 177 186,21 грн., в тому числі за договором про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019 в сумі 2 556 570,22 грн.

Однак вищезазначена сума залишилась не сплаченою відповідачем, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статті 901 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося, відповідно до п. 4.1. договору споживач згідно із заявленим обсягом води на поточний місяць, самостійно здійснює платежі за діючими тарифами в такі строки:

- до початку поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу води за першу декаду;

- до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу води за другу декаду;

- до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу води за третю декаду.

Остаточний розрахунок за надані послуги за минулий місяць споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту в одержанні води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, у термін до 1-го числа місяця наступного за звітним.

Суд зазначає, що виставлення рахунків за змістом означених положень договору не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України.

Крім того, за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.09.2009р. у справі №3-3902к09, від 29.09.2009р. у справі №37/405, а також у постанові Верховного Суду від №910/9472 від 23.01.18р., в яких суд зазначив, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати певні кошти та ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити за надані послуги.

Як встановлено судом, позивачем у період з січня 2020 по грудень 2020 було надано відповідачу послуги з централізованого технічного водопостачання на загальну суму 4 194 922,92 грн., що підтверджується наступними актами надання послуг, підписаними представниками сторін без зауважень: від 25.01.2020 на суму 356 617,80 грн. за об`єм 71,610 т.м. куб, від 23.02.2020 на суму 602 953,50 грн. за об`єм 121,075 т.м. куб., від 25.03.2020 на суму 385 123,32 грн. за об`єм 77,334 т.м.куб., від 24.04.2020 на суму 290 533,20 грн. за об`єм 58,340 т.м.куб., від 25.05.2020 на суму 317 475,00 грн. за об`єм 63,750 т.м. куб, від 24.06.2020 на суму 346 110,00 грн. за об`єм 69,500 т.м. куб., від 25.07.2020 на суму 382 812,60 грн. за об`єм 76,870 т.м.куб., від 25.08.2020 на суму 417 722,40 грн. за об`єм 83,880 т.м.куб., від 24.09.2020 на суму 332 564,40 грн. за об`єм 66,780 т.м. куб., від 25.10.2020 на суму 316 379,40 грн. за об`єм 63,530 т.м. куб., від 24.11.2020 на суму 201 690,00 грн. за об`єм 40,500 т.м. куб., від 25.12.2020 на суму 244 941,30 грн. за об`єм 49,185 т.м. куб.

Факт отримання від позивача послуг з боку відповідача за вищевказаним договором не заперечується ані позивачем, ані відповідачем.

Як зазначає позивач, відповідачем частково було здійснено оплату за поставлений товар на загальну суму 1 638 352,70 грн., що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками за період з 30.01.2020 по 25.01.2021.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаємний розрахунків станом на 03.08.2020, згідно якого станом на 01.11.2021 заборгованість Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств "ВІТА" перед комунальним підприємством "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" склала 14 177 186,21 грн., в тому числі за договором про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019 в сумі 2 556 570,22 грн. Вказаний акт звірки підписаний з боку відповідача директором Холод О.М. та головним бухгалтером Нікітіною В.М., а з боку позивача директором Юдіним І.Ю. та головним бухгалтером Калько М.М.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Суд зазначає, що факт отримання від позивача послуг з централізованого технічного водопостачання за вищевказаним договором відповідачем не спростований та підтверджується наданими позивачем первинними документами.

Сплату залишку суми заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором про закупівлю послуг з централізованого технічного водопостачання за результатами переговорної процедури закупівлі № 38 від 18.12.2019 щодо оплати отриманих послуг в обумовлені договором строки не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотнього суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 2 556 570,22 грн.

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3 % річних в сумі 106 196,85 грн. за загальний період з 01.02.2020 по 01.11.2021 та інфляційні нарахування за загальний період з лютого 2020 по жовтень 2021 в сумі 290 817,91 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

3% річних за своїми ознаками є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою є самостійним способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24.01.2018 по справі № 910/24266/16, відповідно до якої вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. До вимог про стягнення сум процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 названого Кодексу).

Тобто, всі вищевказані приписи застосовуються у разі наявності прострочення грошового зобов`язання боржника перед кредитором за невиконання (неналежне виконання) умов відповідного договору.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок 3% річних за визначений позивачем період, господарський суд дійшов висновку, що останній є арифметично невірним. Так, згідно здійсненого судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перерахунку сума 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача, складає 122046,35 грн. Разом із тим, враховуючи, що згідно приписів ст. 237 Господарського процесуального кодексу при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає правомірним стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в межах заявленої суми 106 196,85 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за визначений позивачем період, господарський суд дійшов висновку, що останній є арифметично невірним. Так, згідно здійсненого судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перерахунку сума інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача, складає 523 062,21 грн. Разом із тим, враховуючи, що згідно приписів ст. 237 Господарського процесуального кодексу при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає правомірним стягнення з відповідача за на користь позивача 3% річних в межах заявленої суми 290 817,91 грн.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати на підставі статті 123, 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" до Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств "ВІТА" про стягнення 2 953 584,99 грн., з яких: основна заборгованість в розмірі 2 556 570,22 грн., інфляційні втрати в розмірі 290 817,91 грн., 3% річних в розмірі 106 196,85 грн., задовольнити.

Стягнути з Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств "ВІТА" (85630, Донецька обл., Покровський р-н, місто Красногорівка, вулиця Охтирська, будинок 14; ) на користь комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (87547, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця К. Лібкнехта, будинок 177А; ) в особі відокремленого підрозділу Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (85307, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 11; ) заборгованість в сумі 2 556 570,22 грн., інфляційні втрати в розмірі 290 817,91 грн., 3% річних в розмірі 106 196,85 грн., судовий збір в сумі 44 303,77 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 20.07.2022 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2022.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова