РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2022Справа № 910/2922/22

Господарський суд місті Києва у складі судді - Г. П. Бондаренко-Легких, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 910/2922/22

За позовом Фермерського господарства «ЛАН-АГРО» (20512, Черкаська обл., Звенигородський р-н, село Ромейково; ідентифікаційний код: 34593736)

До ТОВ «Центральна енергетична група» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код: 42497911)

Про стягнення 379 620, 00 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство «ЛАН-АГРО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА» про стягнення грошових коштів (попередньої оплати) у розмірі 379 620, 00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання з поставки товару у погоджений договором строк.

12.04.2022 Господарський суд міста Києва залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`яти денний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали, шляхом:

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із додаванням всіх доказів за якими позивач обґрунтовує свої вимоги або зазначення про неможливість їх подання (із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви) в оригіналі або у належним чином засвідчених копіях;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (опис вкладення, накладну на відправку та фіскальний чек (квитанцію).

- зазначення електронних адрес сторін.

25.04.2022 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача, якою останній усунув недоліки позову, що встановлені ухвалою суду від 12.04.2022

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/2922/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Водночас, з урахуванням частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, повідомлено сторін про їх право подати до суду клопотати про перехід до розгляду справи в спрощеному провадженні з викликом сторін або про перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні.

Клопотань про перехід до розгляду справи в спрощеному провадженні з викликом сторін або про перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні від сторін спору - не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА ГРУПА», як постачальником, та Фермерським господарством «ЛАН-АГРО», як покупцем, було укладено Договір постачання нафтопродуктів від 22.07.2021 №183 (далі по тексту - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю нафтопродукти: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар (пункти 1.1., 1.2.).

Згідно з пунктом 2.1. Договору сторони домовилися, що номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюються сторонами за спільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі являються специфікацією у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності із заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). У разі вивезення товару транспортними засобами покупця в заявці також зазначається графік подачі транспортних засобів в рамках строку поставки, передбаченому п. 3.6. даного Договору. В разі вивезення товару транспортними засобами постачальника у заявці вказується пункт розвантаження транспортного засобу. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що на основі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів, після його оформлення.

За змістом пункту 3.5. Договору постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі. Моментом передачі товару вважається дата фактичного переходу товару, що підтверджується підписанням накладних на отримання товару покупцем (пункт 3.7. Договору).

За змістом пункту 4.4. Договору розрахунки по Договору між сторонами здійснюються в безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пункт 4.5. Договору - оплата здійснюється згідно рахунку-фактури постачальника.

Відповідно до пункту 4.6. Договору зобов`язання покупця щодо оплати товару виникають з моменту здійснення постачальником поставки товару згідно з п. 3.5. даного Договору, а у випадку, коли Сторони домовились про попередню оплату товару - з моменту виставлення постачальником рахунка-фактури.

Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків до їх повного проведення. Якщо жодна із сторін не заявить про розірвання Договору, Договір вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах (пункт 10.1. Договору).

ТОВ «Центральна енергетична група» на виконання умов Договору було виставлено рахунок на оплату №1326 від 29.12.2021 на суму 379 620, 00 грн.

29.12.2021 ФГ «ЛАН-АГРО» було перераховано попередню оплату за Товар на підставі виставленого відповідачем рахунку на загальну суму 379 620, 00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №680 від 29.12.2021.

Проте відповідач свої зобов`язання з поставки товару на суму 379 620, 00 грн. не виконав. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

II. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 379 620, 00 грн.

Юридичними підставами позову є статті 662, 692, 693, 712 720 ЦК України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №183 постачання нафтопродуктів в частині поставки оплаченого товару. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, що були перераховані позивачем в якості попередньої оплати у розмірі 379 620, 00 грн.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

02.05.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Означеною ухвалою, суд запропонував відповідачеві надати до суду відзив впродовж 15 днів з дня вручення ухвали від 02.05.2022

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог статті 120 цього Кодексу.

Ухвалу про відкриття провадження від 02.05.2022 направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення №012 отримано відповідачем 01.06.2022

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/2922/22? однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак? не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи були порушені відповідачем обов`язки з поставки товару за Договором?

- Чи є підстави для повернення попередньої оплати?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про порушення відповідачем своїх обов`язків.

Позивач стверджує, що відповідач не поставив товар за Договором у визначений строк.

Суд погоджується з цими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

У відповідності до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 267 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Якщо в довгостроковому договорі кількість поставки визначено лише на рік або менший строк, у договорі повинен бути передбачений порядок погодження сторонами строків поставки на наступні періоди до закінчення строку дії договору. Якщо такий порядок не передбачений, договір вважається укладеним на один рік.

У разі якщо сторонами передбачено поставку товарів окремими партіями, строком (періодом) поставки продукції виробничо-технічного призначення є, як правило, квартал, а виробів народного споживання, як правило, - місяць. Сторони можуть погодити в договорі також графік поставки (місяць, декада, доба тощо).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище умовами п. 3.1 Договору передбачено що товар поставляється погодженими партіями, у відповідності із заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною), які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 3.4. Договору сторони узгодили, що на основі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів, після його оформлення.

За змістом пункту 3.5. Договору постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виставлено рахунок на оплату №1326 від 29.12.2021 за договором №183 від 22.07.2021 на суму 379 620, 00 грн. Товари, вартість яких оплачується - паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 у кількості 15 000 л.

Відтак, судом встановлено, що заявка була оформлена 28.12.2021 та прийнята відповідачем до виконання без зауважень.

На підставі виставленого відповідачем рахунку, 29.12.2021 ФГ «ЛАН-АГРО» було перераховано попередню оплату за паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 на загальну суму 379 620, 00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №680 від 29.12.2021.

За таких обставин, відповідач, у зв`язку з прийняттям заяви позивача від 28.12.2021, зобов`язаний був поставити товар за виставленим рахунком у розмірі 379 620, 00 грн в строк до 05.01.2022 включно.

Доказів виконання зазначеного обов`язку відповідачем (доказів поставки товару) відповідачем не надано.

З огляду на викладене? суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив свій обов`язок з поставки товару за Договором.

Висновок суду про наявність підстав для повернення попередньої оплати.

Позивач стверджує про те, що відповідач зобов`язаний повернути йому попередню оплату. Суд погоджується з даними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 ГК України).

Згідно з частиною другою статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Встановлення судом факту прострочення виконання зобов`язання в частині поставки товару у строк, встановлений Договором, є підставою для повернення відповідачем суми попередньої оплати в розмірі 379 620,00 грн.

VI. Розподіл судових витрат.

Позивач просить покласти на відповідача понесені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 5 694, 30 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, опис наданих робіт , платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц.

Позивачем в підтвердження понесених судових витрат надано до клопотання про розподіл судових витрат:

- Копію договору про надання правничої допомоги №01/22-П від 03.01.2022.

- Копію акту приймання-передачі послуг від 21.02.2022 за договором №01/22-П від 03.01.2022, зі змісту якого вбачається, що адвокат виконав, а замовник прийняв наступну правничу допомогу: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності замовника, складання позовної заяви про стягнення заборгованості за неналежне виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору постачання нафтопродуктів від 22.07.2021 №183 загальною вартістю 10 000, 00 грн.

- Копію рахунку №21/02/2022П від 21.02.2022 на оплату послуг за договором про надання правничої допомоги №01/22-П від 03.01.2022 у розмірі 10 000, 00 грн.

- Платіжне доручення №76 від 21.02.2022. З платіжного доручення вбачається, що замовник (тобто позивач) сплатив виставлений рахунок згідно договору про надання правничої допомоги №01/22-П від 03.01.2022 у повному обсязі.

Докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу були направлені відповідачеві по справі, що підтверджується наявною в матеріалах справи поштовою кореспонденцією та описами вкладень.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду це, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

Керуючись 13, 73-77, 86, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна енергетична група» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код: 42497911) на користь Фермерського господарства «ЛАН-АГРО» (20512, Черкаська обл., Звенигородський р-н, село Ромейково; ідентифікаційний код: 34593736) 379 620 (триста сімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп. - попередньої оплати, 5 694 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн 31 коп. - судового збору, а також 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких