УХВАЛА

18 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 902/866/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.01.2022 у справі

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця

до Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство оборони України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1) Жмеринська міська рада; 2) Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області; 3) Міністерство аграрної політики та продовольства України,

про визнання розпорядження недійсним,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця (далі - КЕВ м. Вінниця, скаржник) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 (повний текст складений 17.05.2022) та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.01.2022 у цій справі.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Мачульський Г. М., Краснов Є. В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.06.2022 касаційну скаргу залишено без руху на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України через оформлення касаційної скарги з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не зазначено в чому саме полягає неправильне застосування або порушення судами попередніх інстанцій норм права; не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга; скаржнику потрібно навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалу від 26.06.2022 скаржником отримано 28.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

08.07.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) на виконання зазначеної ухвали від 26.06.2022 скаржником подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги; наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надано відповідні докази на підтвердження цих підстав.

Щодо усунення недоліків касаційної скарги в частині зазначення передбаченої статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Абзацом 1 пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити: пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах; пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення; пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (п. 4.6. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).

Частиною першою статті 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які передбачені наведеними вище положеннями статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник зазначає, що касаційна скарга підлягає перегляду на підставі пункту 2 частини третьої статті 287 господарського процесуального кодексу України, а справа є такою, що має для нього виняткове значення.

Водночас скаржник ні в касаційній скарзі, ні у заяві про усунення недоліків касаційної скарги не визначає жодної з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що згідно з частиною третьою статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених і підпунктах «а - г» цієї частини.

Предметом позову у цій справі є визнання недійсним розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області від 18.08.2008 року № 573.

Оскільки у даній справі судові рішення, що оскаржуються, не підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом, справа не є малозначною та не відноситься до тих, у яких ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, наведена скаржником підстава касаційного оскарження про те, що дана справа має виняткове значення для скаржника не дає правових підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки скаржник не усунув у повному обсязі недоліки, зазначені в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2022, касаційна скарга КЕВ м. Вінниця на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.01.2022 у справі № 902/866/21 підлягає поверненню на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Неусунення недоліків є підставою для повернення касаційної скарги як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.

Згідно із частиною сьомою статті 292 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги, то клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.01.2022 у справі № 902/866/21 повернути.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами надіслати заявнику, копію ухвали - іншим учасникам справи.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Г. М. Мачульський

Є. В. Краснов