УХВАЛА

26 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/9328/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючий, Кондратової І. Д., Студенця В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

у складі судді Ващенко Т. М.

від 16.02.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Шаптали Є. Ю., Куксова В. В., Яковлєва М. Л.

від 04.07.20221

за зустрічною позовною заявою Державного підприємства «Гарантований покупець»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 2 595 721 376,04 грн

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 1 577 652 044,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Гарантований покупець» 13.07.2022 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/9328/21.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2022, що залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/9328/21, якою зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 2 595 721 376,04 грн з доданими матеріалами повернуто заявнику.

Підставою для постановлення судом першої інстанції ухвали від 16.02.2022 у справі № 910/9328/21 про повернення зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» стало невиконання заявником вимог ухвали суду першої інстанції від 02.02.2022, якою його зустрічну позовну заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ній недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 у справі № 910/9328/21 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення сплати судового збору, залишено без руху зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» у зв?язку з тим, що в порушення вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України до зустрічної позовної заяви скаржником не подано доказів сплати судового збору в сумі 794 500,00 грн, а також оригіналу зустрічної позовної заяви з усіма додатками.

Натомість доказів виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 на підтвердження сплати судового збору в розмірі 794 500,00 грн за подання зустрічної позовної заяви Державним підприємством «Гарантований покупець» не надано.

Таким чином, на час прийняття ухвали Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 у справі № 910/9328/21 недолік зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Гарантований покупець», зазначений в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.02.2022, не усунуто.

Постановляючи ухвалу від 16.02.2022 про повернення зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Гарантований покупець», що залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/9328/21, яка є предметом касаційного оскарження, суд керувався частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За змістом частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з тим, що у встановлений строк з моменту отримання ухвали скаржник не надав доказів усунення недоліків зустрічної позовної заяви, визначених ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2022, суд першої інстанції ухвалою від 16.02.2022 зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 2 595 721 376,04 грн з доданими матеріалами повернув заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 вказану ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 залишено без змін.

Верховний Суд вважає, що судами попередніх інстанцій правильно застосовано частину 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України шляхом повернення зустрічної позовної заяви у зв?язку з тим, що заявник у строк, визначений судом, не надав доказів усунення недоліків зустрічної позовної заяви, а саме не подано доказів повної сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 2 595 721 376,04 грн № 910/9328/21 у встановленому порядку та розмірі, а також оригіналу зустрічної позовної заяви з усіма додатками.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника як на підставу касаційного оскарження на те, що при ухвалення оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій не було враховано положення частини сьомої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Так, частиною сьомою статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Системне тлумачення частини сьомої статті 174 Господарського процесуального кодексу України дозволяє дійти висновку, що у вказаній нормі закріплений імперативний припис, відповідно до якого у разі скасування судом вищої інстанції ухвали про повернення позовної заяви, остання не може бути повторно повернута з тих самих підстав, які вищим судом вже визнані незаконними, через що перша ухвала про повернення позовної заяви була скасована.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 1 577 652 044,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач порушив зобов`язання за договором з ідентифікатором № 0414-01051 від 25.06.2019, не сплативши вартість електричної енергії для врегулювання небалансів за січень-квітень 2021 року.

Державне підприємство «Гарантований покупець» 21.07.2021 звернулося до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 2 595 721 376,04 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано несплатою Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» Державному підприємству «Гарантований покупець» вартості поставленої електричної енергії для врегулювання небалансів за період з 01.07.2019 по 31.05.2021 за договором № 0414-1051 від 25.06.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.07.2021 зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 2 595 721 376,04 грн повернув заявнику.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував тим, що підстави та предмет позову за первісним позовом та за зустрічним позовом є різними, первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, отже, не є взаємопов`язаними, а прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом в межах даної справи та об`єднання в одне провадження вимог за зустрічним позовом з первісним позовом не сприятиме швидкому здійсненню правосуддя, економії процесуального часу та призведе до затягування учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 20.10.2021 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/9328/21 залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2021 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 у справі № 910/9328/21 скасовано, справу № 910/9328/21 направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Отже відповідно до скасованих постановою Верховного Суду від 22.12.2021 ухвали Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 у справі № 910/9328/21 - зустрічна позовна заява поверталась з інших підстав, які судом враховано при продовженні розгляду матеріалів зустрічної позовної заяви та перевірці їх на дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України щодо відповідності позову приписам статей 162, 164, 172 цього Кодексу.

Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

Для Верховного Суду правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права під час прийняття ухвали Господарського суду міста Києва від 16.02.2022, що залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/9328/21 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2022, що залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/9328/21 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/9328/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

В. Студенець