ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022м. ХарківСправа № 922/538/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логон", м. Полтава
до Фізичної особи-підприємця Білогурової Олесі Олександрівни, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 206772,76 грн.
за участю представників:

позивача - Окара В.М. директор;

відповідача - Кислий А.М. адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Логон", м. Полтава, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Білогурової Олесі Олександрівни, м. Харків, про стягнення заборгованості за договором поставки № 14/06 від 14.06.2021 в розмірі 206772,76 грн., яка складається з суми надлишково сплачених позивачем коштів за поставлений товар без заявки позивача в розмірі 4782,72 грн. та суми понесених збитків в розмірі 201990,04 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 21.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/538/22. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 27.06.2022 об 11:15 год.

Рух справи також висвітлено у відповідних ухвалах суду.

30.06.2022 відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 6029), в якому відповідачем вимоги позивача не визнаються повністю у зв`язку з ненаданням належних та допустимих доказів невиконання/неналежного виконання зобов`язань відповідача за договором. Окрім того, відповідачем зазначено, що відповідач не брав та не міг взяти на себе зобов`язання, пов`язані з ризиками господарської діяльності позивача та вважає, що позивач, в порушення відповідних правових норм цивільного судочинства, не додав до позовної заяви належних та допустимих доказів існування складу господарського правопорушення, які б підтверджували можливість стягнення з відповідача збитків. Відзив також містив попередній розрахунок понесених судових витрат відповідача на правову допомогу.

У судовому засіданні 12.07.2022, яке проводилось в режимі відеоконференції, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позову додатково надав до суду копії платіжних доручень та квитанцій про відправлення товару відповідачу (вх. №№ 6443, 6487), які судом досліджені у судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.07.2022, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логон" (покупець, позивач) та Фізичною особою підприємцем Білогуровою Олесею Олександрівною - (постачальник, відповідач) укладений договір поставки № 14/06 від 14.06.2021, згідно умов якого відповідач зобов`язується здійснити поставку товару, а саме: гумово-технічні вироби, згідно заявок позивача, а позивач зобов`язується сплатити грошові кошти за поставлений товар, на умовах, передбачених договором (договір).

Згідно з розділом 2 договору, право власності на товар, а також всі ризики знищення або ушкодження товару переходять до покупця з моменту поставки товару на склад перевізника. Датою поставки товару вважається дата виписки видаткової накладної на партію товару. Приймання товару по кількості, якості й комплектності здійснюється покупцем у місці поставки, відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по кількості (затверджена постановою Держарбітражу при Радміні СРСР від 15.06.1965 № П-6); Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по якості (затверджена постановою Держарбітражу при Радміні СРСР від 25.04.1966 № П-7). При поставці товару постачальник зобов`язаний надати покупцеві: видаткову накладну; податкову накладну; рахунок; сертифікат або паспорт на товар. Якість товару повинна відповідати вимогам, застосовуваним до аналогічного товару, а також сертифікату якості. У випадку виявлення покупцем дефектів товару при прийманні покупець має здійснити з представником перевізника складання акту про наявний дефект з подальшою передачею даного акту постачальнику, чи в гарантійний період, постачальник зобов`язується за свій рахунок виправити виявлені дефекти або здійснити заміну неякісного товару новим на протязі чотирнадцяти робочих днів з моменту отримання письмового (у тому числі по факсу) повідомлення покупця.

Відповідно до розділу 3 договору, вартість товару за даним договором вказується в накладних, враховуючи ПДВ. Загальна сума даного договору складається з вартості поставленого товару покупцеві за весь період дії даного договору. Оплата за товар за даним договором проводиться в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника у вигляді 100% попередньої оплати. Підставою для здійснення оплати є рахунок, який надається постачальником.

П.п. 6.1., 6.2. договору, сторони узгодили, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але а будь-якому випадку до виконання сторонами своїх обов`язків. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не попередить письмово іншу сторону про намір його розірвати, то договір вважається автоматично пролонгований на кожний наступний календарний рік.

15.06.2021 ТОВ «Логон» надало заявку № 1 на поставлення гумово - технічних виробів на суму 202219,14 грн. та здійснило попередню оплату на суму 71191,65 грн., про що свідчить платіжне доручення № 393 від 15.062021. В свою чергу, 16.07.2021 ФОП Білогурова О.О. здійснила поставку частини товару по договору, на суму 25221,84 грн., про що свідчить підписана представниками сторін видаткова накладна № 135 від 16.07.2021 та на суму 3070,80 грн., про що свідчить підписана представниками сторін видаткова накладна № 137 від 16.07.2021. Наступну частину товару ФОП Білогурова О.О. поставила 26.07.2021 на суму 3204,48 грн., про що свідчить підписана представниками сторін видаткова накладна № 141 від 26.07.2021.

30.07.2021, згідно підписаної сторонами видаткової накладної № 148, відповідач поставляє товару на суму 21656,28 грн. Згідно підписаної сторонами видаткової накладної № 155 від 06.08.2021, відповідач поставляє позивачу товар на суму 13057,32 грн. 13.08.2021, згідно підписаної сторонами видаткової накладної № 159, відповідач поставляє позивачу товар на суму 25117,32 грн.

20.08.2021 ТОВ "Логон" сплачує відповідачу грошові кошти у сумі 40000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 429 від 20 серпня 2021року.

Відповідач 25.08.2021 поставляє наступну партію товару на суму 20969,16 грн., про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна № 168 від 25.08.2021.

27.08.2021 ФОП Білогурова О.О. надсилає товар на суму 4758,24 грн., про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна № 169 від 27.08.2021.

03.09.2021, згідно видаткової накладної № 180, відповідач поставив товар на суму 13562,64 грн.

10.09.2021, згідно видаткової накладної № 184, відповідач поставив товар на суму 10294,56 грн., про що свідчить видаткова накладна № 184. В свою чергу ТОВ "Логон" перераховує на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 29720,99 грн.

20.09.2021 відповідач поставляє товар на суму 39176,04 грн., про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна № 188 та на суму 11400,00 грн. за видатковою накладною № 189 від 20.09.2021.

Відповідно до платіжного доручення № 446 від 20.09.2021, ТОВ "Логон" сплатило відповідачу грошові кошти у сумі 36104,64 грн. та 11400,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 447 від 20.09.2021.

Останню партію товару, відповідач поставляє 27.09.2021 на суму 14514,00 грн., відповідно до видаткової накладної № 196 від 27.09.2021.

Заявку № 2 від 02.11.2021 за вих. № 1/2, ТОВ «Логон» надсилає рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 969 на юридичну адресу ФОП Білогурової О.О. 05.11.2021, про що свідчить фіскальний чек Укрпошти від 05.11.2021. Відправлення № 969 було вручено відповідачу 10.11.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 10.11.2021.

Як вказує позивач, у відповідь на дану заявку, відповідач надсилає лист за вих. № 10/11 від 10.11.2021, в якому повідомляє, що не має потужностей для виготовлення замовленого товару та про намір розірвати договір.

15.11.2021 ТОВ «Логон» повторно надсилає рекомендованим листом з описом вкладеного заявку на адресу відповідача, про що свідчить накладна № 626 від 15.11.2021. У відповідь відповідач надсилає лист за вих. № 17/11 від 17.11.2021, в якому повідомляє про неможливість виконання заявки, згідно умов договору та посилаючись на п.6.2 договору про наміри достроково розірвати договір.

23.11.2021 ТОВ «Логон» надсилає відповідачу акт для звірки поставленого товару та товару, який відповідач повинен поставити до 31.12.2021, рекомендованим листом з описом вкладеного, про що свідчить накладна № 441 від 23.11.2021, який не було отримано відповідачем.

30.11.2021 ТОВ "Логон" направляє відповідачу лист-претензію за вих. № 1/25, в якому повідомляє, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Логон" та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" укладено договір № 299-НХ-21 від 17.06.2021. За даним договором ТОВ "Логон" повинно поставити зазначені в надісланих заявках відповідачу гумово-технічні вироби до 31.12.2021. В межах даного договору передбачалося внесення грошового забезпечення виконання договору (договір забезпечення № 16-НХ-21 від 16.06.2021) в сумі 201990,04 грн. (платіжне доручення № 394). Тобто ТОВ "Логон" взяло на себе грошове зобов`язання перерахувавши на рахунок КП "Київський метрополітен" грошові кошти в сумі 201990,04 грн. та зобов`язання по поставці товару. Не виконання договору № 299-НХ-21 від 17.06.2021 тягне за собою неповернення грошового забезпечення виконання договору ТОВ "Логон" у розмірі 201990,04 грн. На виконання саме договору № 299-НХ-21 від 17.06.2021, ТОВ "Логон" заключило з відповідачем договір № 14/06 від 14.06.2021. Також у листі позивач повідомив ФОП Білогурову О.О., що відповідно до п. 6.1 договору № 14/06 від 14.06.2021, поставка товарів повинна бути здійснено до 31.12.2021 та запропонував відповідачу врегулювати питання в досудовому порядку, відшкодувавши позивачу витрати у розмірі грошового забезпечення договору № 299-НХ-21 від 17.06.2021 у розмірі 201990,04 грн. В разі не врегулювання спору, шляхом переговорів, зазначив про намір звернення з позовом до господарського суду.

21.12.2021 позивач надсилає відповідачу: заявку на виготовлення товару № 1 від 15.06.2021; акт про повернення товару; податкову накладну про повернення товару від 17.12.2021, про що свідчить накладна № 665 від 21.12.2021.

Як вказує позивач, оскільки відповідач поставив товар, який ТОВ "Логон" не замовляло, що підтверджується заявкою № 1, позивачем було направлено на адресу відповідача товар у надлишковій кількості на суму 22368,12 грн. Натомість, вказує на відмову відповідача від отримання даного товару.

Позивач зазначає, ФОП Білогурова О.О. поставила товар на адресу ТОВ «Логон» на загальну суму 206002,68 грн., про що свідчать вище зазначені видаткові накладні, в свою чергу позивач сплатив за поставлений товар на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 188417,28 грн. Так, як відповідач поставив надлишковий товар на суму 22368,12 грн., то сума надмірно сплачених позивачем коштів на рахунок відповідача складає 4782,72 грн., яку позивач і просить стягнути на свою користь з відповідача.

Також вказує, що, через недобросовісне виконання своїх обов`язків відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логон» не виконало свої зобов`язання перед Комунальним підприємством «Київський метрополітен». КП «Київський метрополітен» у своєму повідомленні про неповернення забезпечення виконання договору № 17/11-24 від 25.01.2022 повідомив ТОВ «Логон», що у зв`язку з не поставленням замовленого товару у строк визначений договором, грошові кошти в сумі 201990,04 грн. не будуть повернуті ТОВ "Логон".

У зв`язку з вище викладеним, позивач поніс збитки на суму договору забезпечення № 16-НХ-21 від 16.06.2021, розмір яких становить 201990,04 грн., що і стало підставою для звернення позивача із позовом до господарського суду про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором № 14/06 від 14.06.2021 в розмірі 4782,72 грн. надлишково сплачених коштів та суми понесених збитків за договором забезпечення № 16-НХ-21 від 16.06.2021 в сумі 201990,04 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами в ході розгляду даної справи, на виконання умов укладеного між сторонами даного спору договору поставки № 14/06 від 14.06.2021, відповідач зобов`язався здійснити поставку товару, а саме: гумово-технічні вироби, згідно заявок позивача, а позивач зобов`язався сплатити грошові кошти за поставлений товар, на умовах, передбачених договором.

Сторонами також визнається, що в рамках укладеного договору, відповідач - ФОП Білогурова О.О. поставила на адресу позивача - ТОВ «Логон» товар на загальну суму 206002,68 грн., про що свідчать надані до матеріалів справи видаткові накладні, в свою чергу позивач сплатив за поставлений товар на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 188417,28 грн., про що свідчать надані до матеріалів справи копії платіжних доручень.

Відповідно до ст. 662, 664 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар" Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Як вказує позивач, оскільки відповідач поставила товар, який ТОВ "Логон" не замовляло, що підтверджує заявкою № 1, позивачем було направлено (повернуто) на адресу відповідача товар у надлишковій кількості на суму 22368,12 грн., у зв`язку з чим просить суд стягнути на свою користь надмірно сплачені позивачем коштів в розмірі 4782,72 грн.

З приводу заявленої вимоги позивача та дослідивши докази в її обґрунтування, суд виходить з наступного.

На підтвердження повернення на адресу відповідача товару, який ТОВ "Логон" не замовляло, на суму 22368,12 грн., позивачем надано дві експрес накладні Укрпошти від 21.12.2021 №№ 657, 665, в яких зазначено адресата - Білогурова О.О., відправника - ТОВ "Логон", тип відправлення - двері, сума оціночної вартості - 1185, 00 грн., із зазначенням в накладній: "в разі невручення - повернути".

Також позивачем надано копії квитанцій Укрпошти про повернення на адресу позивача відправлень №№ 657, 665.

Таким чином, товар, який позивачем було направлено (повернуто) на адресу відповідача, знаходиться у позивача, що не заперечувалось останнім під час судового розгляду.

При цьому, позивач наголошує на тому, що відповідач відмовився від отримання даного товару.

Натомість, суд зазначає, що доказів на підтвердження відмови відповідача від отримання від позивача товару на суму 22368,12 грн. позивачем суду не надано. Таких доказів не містять і матеріали справи. В наданих до суду експрес накладних Укрпошти від 21.12.2021 №№ 657, 665 не зазначено про причину невручення товару ФОП Білогуровій О.О. так само, як і не зазначено про її відмову від отримання даного товару.

У судовому засіданні 12.07.2022 представник відповідача також заперечував факт відмови відповідача від отримання товару від позивача на суму 22368,12 грн., а також зазначив про не обізнаність ФОП Білогурової О.О. про повернення на її адресу надлишково поставленого товару.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів повернення на адресу відповідача надлишково поставленого товару на суму 22368,12 грн., не доведено факту відмови відповідача від отримання даного товару, враховуючи те, що спірний товар знаходиться у позивача, суд вважає вимогу позивача про стягнення на його користь надмірно сплачених коштів за поставлений товар в розмірі 4782,72 грн., безпідставною, необґрунтованою, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків в розмірі 201990,04 грн., розмір яких обґрунтовує сумою неповернутого забезпечення виконання договору № 17/11-24 від 25.01.2022 , укладеного між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» та ТОВ «Логон», у зв`язку з не поставленням ФОП Білогуровою О.О. замовленого товару у строк визначений договором поставки № 14/06 від 14.06.2021.

З приводу даної заявленої вимоги позивача, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

За змістом положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як встановлено судом, Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Логон» та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» укладено договір № 299-НХ-21 від 17.06.2021, за умовами якого ТОВ «Логон» (постачальник) зобов`язався поставити та передати у власність покупця у встановлений строк гумово-технічні вироби, код 44420000-0 за ДК 021:2015 "Будівельні товари", визначений в асортименті, кількості, якості та за цінами, зазначеними у технічній специфікації до договору, а покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його вартість. В межах даного договору передбачалося внесення грошового забезпечення виконання договору (договір забезпечення № 16-НХ-21 від 16.06.2021) в сумі 201990,04 грн. (платіжне доручення № 394). Тобто ТОВ «Логон» взяло на себе грошове зобов`язання, перерахувавши на рахунок КП «Київський метрополітен» кошти в сумі 201990,04 грн. та зобов`язання по поставці товарів. Не виконання договору № 299-НХ-21 від 17.06.2021 тягне за собою неповернення грошового забезпечення виконання договору ТОВ «Логон» у розмірі 201990,04 грн.

Позивач вказує, що через не добросовісне виконання своїх обов`язків відповідачем - ФОП Білогуровою О.О., за договором поставки № 14/06 від 14.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Логон" не виконало свої зобов`язання перед Комунальним підприємством "Київський метрополітен". КП "Київський метрополітен" у своєму повідомленні про неповернення забезпечення виконання договору № 17/11-24 від 25.01.2022 повідомив ТОВ "Логон", що у зв`язку з не поставленням замовленого товару у строк, визначений договором, та згідно розділу 3 договору забезпечення від 16.06.2021 № 16-НХ-21, яким визначено порядок та умови неповернення забезпечення, кошти в сумі 201990,04 грн. не будуть повернуті ТОВ "Логон". У зв`язку з вище викладеним позивач поніс збитки на суму договору забезпечення № 16-НХ-21 від 16.06.2021, в сумі 201990,04 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просить відшкодування збитків, які виникли у позивача внаслідок невиконання своїх зобов`язань за договором № 299-НХ-21 від 17.06.2021, укладеним з Комунальним підприємством «Київський метрополітен» покласти на ФОП Білогурову О.О.

Так, за змістом ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства України (та цивільного судочинства) є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи зазначені правові норми, а також з урахуванням балансу інтересів сторін, суд зазначає, що на винну сторону покладається лише та відповідальність, яка передбачена законом або договором.

Одночасно, суд враховує, що за змістом ст. ст. 3, 1212 ЦК України, набуття або збереження майна особою без достатньої правової підстави заборонено законом.

Враховуючи викладене, суд зазначає про неправомірність та безпідставність заявлених позивачем позовних вимог, в частині відшкодування з ФОП Білогурової О.О. збитків, які виникли у позивача, внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань за договором № 299-НХ-21 від 17.06.2021, укладеним з Комунальним підприємством «Київський метрополітен», в сумі 201990,04 грн.

Отже, враховуючи недоведеність наявності в діях відповідача - ФОП Білогурової О.О., складу господарського правопорушення, суд констатує про відсутність підстав для відшкодування відповідачем на користь позивача збитків, зокрема на підставі приписів ст. 623 ЦК України.

У зв`язку з чим, позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логон", м. Полтава, задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим, у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Логон" (36029, м. Полтава, вул. Соборності, 72, офіс 507; );

Відповідач - Фізична особа-підприємець Білогурова Олеся Олександрівна ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 18.07.2022.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/538/22