УХВАЛА

27 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 44/610-б-43/145

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражного керуючого Косенко С.Г.

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022

та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021

у справі № 44/610-б-43/145

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська птахофабрика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой",

Приватного підприємства "Евро-Вет",

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

Приватного підприємства "Нива-В.Ш.",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрспецреалізація",

Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Акціонерне товариство "Міжнародний резервний Банк"

про визнання недійсними прилюдних торгів,

в межах справи № 44/610-б-43/145

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська птахофабрика"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражний керуючий Косенко С.Г. подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 44/610-б-43/145 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Перевіривши матеріали касаційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражного керуючого Косенко С.Г., Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Черкаська птахофабрика" у квітні 2012 звернулось з позовом до господарського суду про визнання недійсними прилюдних торгів, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, предметом розгляду у даній справі є вимоги щодо визнання недійсними п`яти прилюдних торгів (договорів).

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становила 1 розмір мінімальної заробітної плати (підпункт 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою), яка станом на 01.01.2012 була встановлена у розмірі 1 073, 00 грн.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент подання касаційної скарги).

Отже, звертаючись з касаційною скаргою на рішення Господарського суду м. Києва від 28.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 у справі 44/610-б-43/145 заявнику належало сплатити 10 730, 00 грн. (200% від 5 365 (1073*5).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення за подання касаційної скарги.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з введенням воєнного стану, офіс ліквідатора знаходиться на окупованій території, тому позбавлено можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (Провадження № 11-336апп20), що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 28.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду 28.06.2022 слід відмовити.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

На виконання вимог п. 5 частини 2 статті 290 Господарсько процесуального кодексу України, подаючи касаційну скаргу скаржником визначено пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме не врахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а також пункт 8 частини 1 статті 310 ГПК України.

Частиною 1 ст. 300 ГПК України передбачено що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які передбачені наведеними вище положеннями ст. 287 ГПК України.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Як зазначалося вище у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України касаційна скарга має містити: формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанову/постанови Верховного Суду, в якій/яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах. Крім того, в касаційній скарзі має бути посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) чи неправильність їх застосування.

Водночас правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

При цьому саме лише посилання скаржника на невідповідність висновків апеляційного господарського суду висновкам, викладеним в постановах Верховного суду не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України та п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки скаржник не зазначає сам висновок, який, на його думку, не був врахований судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, та норму права (пункт, частину, статтю), яку, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні без врахування висновку щодо застосування саме цієї норми права (частини статті), та чи подібні ці правовідносини. Скаржником не наведено належного обґрунтування того, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Загальне посилання на невідповідність оскарженого судового рішення позиції Верховного Суду без конкретизації норм (норми) права, неправильно застосованих/порушених судом апеляційної інстанції та висновку Суду щодо їх застосування не може вважатися підставою для відкриття касаційного провадження.

Оскільки скаржником не визначено належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень як того вимагає ч. 2 ст. 287 ГПК України та п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на таке, касаційна скарга ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражного керуючого Косенко С.Г. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 44/610-б-43/145 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме - сплатити судовий збір у визначеному розмірі, виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання письмових пояснень в яких зазначити підстави підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 291, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражному керуючому Косенко С.Г. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 44/610-б-43/145.

2. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражного керуючого Косенко С.Г. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 44/610-б-43/145 залишити без руху.

3. Надати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастрой" арбітражному керуючому Косенко С.Г. строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: сплатити судовий збір у визначеному розмірі, виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання письмових пояснень в яких зазначити підстави підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Васьковський