УХВАЛА

м. Київ

25.07.2022Справа № 910/6062/22
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви за вих. №б/н від 18.07.2022

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Текнолоджи"

про стягнення 6 819 035,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ Текнолоджи" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №16-м від 01.07.2021 у розмірі 6 819 035,50 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при подані позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання до господарського суду даного позову, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 102 285,53 грн.

Всупереч наведеного, позивачем доказів на підтвердження сплати судового збору за подання позову не надано.

Разом з тим, позивачем у тексті позовної заяви викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Клопотання мотивоване тим, що обслуговуючі банки позивача (єдиним засновником якого є ДП "Бєлзарубєжторг" (Республіка Білорусь), на підставі постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", з 24.02.2022 зупинили видаткові операції за рахунками позивача за винятком деяких видаткових операцій, дозволених зазначеною постановою. Окрім того, постановою Подільської окружної прокуратури м. Києва від 13.04.2022 про арешт майна у кримінальному провадженні, накладено арешти на банківські рахунки позивача. З огляду на зазначене, позивач не має об`єктивної можливості здійснити сплату судового збору з власних рахунків у банках.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте доказів щодо існування хоча б однієї із вказаних умов, позивачем не додано.

При цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов`язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про судовий збір" сплата судового збору за подання позовної заяви покладається на позивача і докази сплати судового збору він повинен надати разом з позовною заявою, що позивачем не зроблено.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що після настання строку, на який просить відстрочити сплату судового збору, у нього буде реальна можливість сплатити необхідну суму судового збору.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" - залишити без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

4. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

5. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.І. Зеленіна