ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.07.2022 м.Дніпро Справа № 908/1684/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Вечірко І.О. (доповідач)

розглянувши клопотання Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2022р. у справі №908/1684/21

про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Хасан Трейд", м. Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.07.2021р. відкрито провадження у справі №908/1684/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хасан Трейд", 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 32, . Визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Лісандра, 03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 14Е до боржника на суму 76700,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 551133,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Стецину Ігора Володимировича.

26.10.2021 до Господарського суду Запорізької області від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання у якому податкова просила спонукати ліквідатора закрити рахунки, надати інформацію про рух грошових коштів по всіх банківських рахунках, ліквідаційний баланс, документи, підтверджуючі інформацію надану у балансі (у т.ч., що підтверджують кредиторську заборгованість), результати проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ, коштів тощо, надати документи фінансово - господарської діяльності за період з 01.01.2017 по дату їх надання до контролюючого органу. До отримання від ліквідатора документів та проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області, не затверджувати ліквідаційний баланс банкрута та не приймати рішення про припинення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хасан Трейд".

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.02.2022р. у справі №908/1684/21 клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області (вх.№22030/08-08/21 від 26.10.2021р.) залишено без задоволення.

03.052022р. на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2022р. у справі №908/1684/21, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору, поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.02.2022р. у справі №908/1684/21 скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник послався на те, що внаслідок впровадження воєнного стану рахунок, за яким здійснюються видатки для сплати судового збору не фінансується. Також звернув увагу, що у зв`язку з військовим вторгненням скорочено видатки загального фонду державного бюджету.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.06.2022р. апеляційну скаргу залишено без руху.

Суд встановив, що підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відсутні та запропонував особі, яка подала апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2481,00 грн. та докази, що підтверджують направлення копії апеляційної скарги учасникам справи (описи вкладення та фіскальні чеки або розрахункові квитанції).

30.06.2022р. на адресу апеляційного господарського суду від Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області надійшла заява про виправлення недоліків, надано докази, що підтверджують направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи (копії описів вкладення до цінного листі, поштових накладних від 27.04.2022р.)

Крім того, апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення воєнного стану в Україні.

Апелянт зазначає, що не має можливості усунути в повній мірі недоліки апеляційної скарги, оскільки зважаючи на майновий стан органів ДПС, внаслідок впровадження воєнного стану, на рахунок за КВЕК 2800), за яким здійснюються видатки для сплати судового збору) в умовах воєнного стану не здійснюється фінансування. Відтак, контролюючий орган об`єктивно позбавлений можливості щодо сплати судового збору. Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18 про те, що юридична особа не позбавлена прав звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору і суд, за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний рахунок відстрочити або розстрочити таку сплату.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним у клопотанні підстави не передбачені вказаною нормою.

Жодних змін до Закону України "Про судовий збір" з урахуванням запровадження у країні воєнного стану не вносилось.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

За наведених обставин, клопотання Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 281 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.О. Вечірко