ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.07.2022 Справа№914/4028/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС», м. Одеса

про забезпечення позову

у справі №914/4028/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС», м. Одеса

до відповідача: Приватного підприємства «Агрофірма «Лугове», Львівська область, Бродівський р-н, с. Лугове

про стягнення заборгованості в розмірі 1 000 000,81 грн.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» до відповідача Приватного підприємства «Агрофірма «Лугове» про стягнення заборгованості в розмірі 1 000 000,81 грн.

20.07.2022 за вх. №2313/22 позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти Приватного підприємства «Агрофірма «Лугове» (адреса місцезнаходження: 80631, Львівська область, Бродівський р-н, с. Лугове, ідентифікаційний код 35263487) в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень 81 копійок основного боргу, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 02 копійок судового збору, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) 00 копійок витрат на правову допомогу.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» в обґрунтування підстав для забезпечення позову зазначає, що Приватне підприємство «Агрофірма «Лугове» не тільки не вживає заходів, спрямованих на добровільне врегулювання питань наявної простроченої заборгованості, а й навмисно затягує вирішення справи судом, що доводить недобросовісність Відповідача та можливе ухилення останнього від виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог. Наявність арештованих коштів на рахунку на суму позову забезпечить ефективне виконання судового рішення та не буде мати негативних наслідків від застосування заходів забезпечення позову для відповідача. На думку позивача, дії відповідача щодо невиконання взятих на себе зобов`язань є доказом того, що існує реальна загроза неможливості виконання майбутнього рішення суду, у зв`язку із чим наявна об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1)наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2)наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вже зазначалось, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявником до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» подало до суду заяву про забезпечення позову до якої долучило лише докази сплати судового збору, докази на підтвердження повноважень та витрат на правову допомогу

Суд звертає увагу заявника, що згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому наявність таких обставин покладається на заявника. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 13.01.2020 справа №922/2136/17.

Покликання позивача на існування загрози того, що у відповідача буде відсутня необхідна сума коштів для виконання судового рішення є припущенням та не може бути достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вчинення приватним підприємством «Агрофірма «Лугове» дій, що підтверджують можливе ухилення від виконання зобов`язань, позивачем не доведено.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Позивач не обґрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та наявності зв`язку між обраним заходом забезпечення позову, який він просить вжити та предметом позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно із частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про забезпечення позову, суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МВК ТРАНС» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку і строки передбачені статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку і строки визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Ухвалу підписано 22.07.2022.

Суддя Горецька З.В.