ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2022 Справа № 914/4064/21(447/4120/21)
Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,
за участю секретаря Кучинської О.Д.
розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
за позовом: ОСОБА_1 , м. Миколаїв Львівської області
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , м. Миколаїв Львівської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
Товариство з обмеженою відповідальністю Туристична мережа Поїхали з нами, м. Київ
Фізична особа-підприємець Криворучко Руслан Олександрович, с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області
про: захист прав споживачів, стягнення 32 772 грн. 67 коп. заборгованості та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди
у межах справи № 914/4064/21
за заявою: Фізичної особи-підприємця Когута Олега Степановича, м. Львів
від позивача: Удяк Х.Я. присутня особисто
від відповідача: не з`явився
від третьої особи на стороні позивача(Бийник П.І.): не з`явився
від третьої особи на стороні відповідача(ТзОВ Туристична мережа Поїхали з нами): не з`явився
від третьої особи на стороні відповідача(ФОП Криворучка Р.О.): не з`явився
ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Туристична мережа Поїхали з нами, Фізичної особи -підприємця Криворучко Руслана Олександровича, про захист прав споживачів, стягнення 32 772 грн. 67 коп. заборгованості (з яких: 27 915 грн. 00 коп. основного боргу, 3 567 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 1 290 грн. 43 коп. 3% річних) та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди за невиконання договору на туристичне обслуговування №К529/191211-2 від 11.12.2019 р.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 23.12.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження справі №447/4120/21, призначено підготовче судове засідання на 01.02.2022 р. Розгляд справи в підготовчому провадженні неодноразово відкладався, про що відображено в протоколі судового засідання та довідках.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 07.03.2022 р. цивільну справу №447/4120/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Туристична мережа Поїхали з нами, Фізична особа-підприємець Криворучко Руслан Олександрович, про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, індексу інфляцій, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, передано до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
Ухвалою суду від 11.04.2022 р. прийнято справу №447/4120/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Туристична мережа Поїхали з нами, Фізичної особи -підприємця Криворучко Руслана Олександровича, про захист прав споживачів, стягнення 32 772 грн. 67 коп. заборгованості та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди за невиконання договору на туристичне обслуговування №К529/191211-2 від 11.12.2019 р., до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів; підготовче засідання призначено на 17.05.2022 р.; встановлено учасникам справи строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення, пояснення.
17.05.2022 р. представник відповідача надіслав на електронну адресу суду заяву від 17.05.2022 р., в якій зазначено, зокрема, що відповідач позов не визнає в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву; всі докази на підтвердження доводів відповідача долучено до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 17.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 21.06.2022 р.
Ухвалою суду від 21.06.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.07.2022 р.
Позивач в судовому засіданні 19.07.2022 позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві та доданих до неї матеріалах.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.
Треті особи (як на стороні позивача, так і на стороні відповідача) чи їх представники в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили.
Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що учасникам справи були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.
Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на туристичне обслуговування №К529/19/1211-2 від 11.12.2019, позивач просить стягнути з відповідача вартість ненаданих туристичних послуг у сумі 27 915,00 грн., а також нараховані на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі1 290,43 грн., інфляційних втрат в розмірі 3 567,24 грн., та посилаючись на ст. 23 ЦК України, 10 000,00 грн. моральної шкоди.
Позиція відповідача.
Відповідач у строк, визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.04.2022 р., відзиву на позовну заяву суду не надав, в жодне із судових засідань, призначених господарським судом, не з`явився.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (Бийник П.І.)
Третя особа у строк, визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.04.2022 р., пояснень по суті позовної заяви суду не надала.
В матеріалах справи наявне пояснення щодо позовної заяви (яке третя особа подала на вимогу Миколаївського районного суду Львівської області, том-1, а.с. 76-78), в якому зазначено, що спланувавши разом із позивачем свою відпустку заздалегідь, обравши подорож до Греції, звернулись до турсубагента для бронювання туру. 11.12.2019 між позивачем та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів, від імені якого на підставі Агентського договору діяло ТзОВ Поїхали з нами від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору дія ФОП Криворучко Р.О., укладено договір на туристичне обслуговування №К529/19/1211-2 від 11.12.2019 р., і в цей ж день 11.12.2019 р. було оплачено повну вартість туристичного продукту в розмірі 27 915,00 грн. Проте туристичні послуги, які були предметом договору, відповідачем в належний спосіб та формі надані не були, тому в діях відповідача вбачається повне невиконання договірних зобов`язань перед позивачем. Відтак позовні вимоги, заявлені позивачем, третя особа підтримує повністю.
Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (ТзОВ «Поїхали з нами» та ФОП Криворучка Р.О.).
Треті особи своїм правом на подання до суду письмових пояснень по суті предмета спору не скористались, у судові засідання не з`являлись.
Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.
Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів є положення ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, Господарським судом Львівської області розглядається справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
Ухвалою суду від 01.02.2022 р. відкрито провадження у справі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича.
Ухвалою суду від 05.04.2022 р. визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 1 057 107 грн. 87 коп., що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
На даний час у справі № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів триває процедура розпорядження майном.
Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України).
11.12.2019 року між Удяк Христиною Ярополківною (замовником) та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів (туроператором), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діяло ТзОВ Туристична мережа Поїхали з нами, від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяв ФОП Криворучко Р.О. (турагент), було укладено договір №К529/191211-2 на туристичне обслуговування.
Згідно умов договору №К529/191211-2 : (п. 1.1.1) туроператор (відповідач) відповідно до заявки, поданої замовником (позивачем) через турсубагента та турагента (третіх осіб), за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги; (п.2.1) туроператор зобов`язується надати замовнику через турсубагента та турагента інформацію, передбачену чинним законодавством України (пп. 2.1.1.), забезпечити бронювання та надання туристичних послуг відповідно до заявки (пп. 2.1.2), оформити та передати через турсубагента (турагента) замовнику/туристам всі необхідні для подорожі документи, відповідно до заявки; (п. 3.1) у випадку невиконання умов договору з боку туроператора замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги (або їх частини), які не надані у прямо пропорційному розмірі, за умови дотримання вимог п. 3.6 договору; (п. 3.2) у випадку відмови туроператора від виконання договору турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку коли це відбулося з вини туриста. При цьому відшкодуванню підлягають виключно збитки які фактично були понесені; загальна сума відшкодувань не може перевищувати вартості туристичного продукту; (п. 6.1.1) вартість туристичних послуг складає 27 915 грн.; (10.4) замовник усвідомлює, що сплачені, відповідно до розділу 6 цього договору, грошові кошти за туристичні послуги є транзитними та належать туроператору(окрім суми послуг з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів турсубагента). Будь-які вимоги замовника або туриста щодо повернення цих коштів, якщо замовник або турист має право на їх повернення, повинні бути адресовані туроператору безпосередньо або через турсубагента чи турагента.
Додатком № 1 до договору №К529/191211-2 від 11.12.2019 року було обумовлено тур до Греції на двох осіб, у період з 31.05.2020 року по 10.06.2020 року.
До позовної заяви додано розрахункову квитанцію для готівкових розрахунків №К529/191211-2 від 11.12.2019, згідно якої ФОП Криворучко Р.О. прийняв від Удяк Х.Я. 27 915,00 грн. за туристичні послуги на підставі договору на туристичне обслуговування №К529/19/1211-2 від 11.12.2019.
Отже позивачем, у відповідності з п. 6.2.1 договору №К529/191211-2 від 11.12.2019, в день укладання цього договору, було сплачено всю передбачену п. 6.1.1 договору, вартість туристичного продукту в розмірі 27 915,00 грн.
Проте, як зазначено у позовній заяві замовлена позивачем туристична послуга з організації подорожі до Греції на двох осіб у період з 31.05.2020 року по 10.06.2020 року надана не була. Натомість відповідач на повідомлення позивача від 17.04.2020 р., та додаткове повідомлення від 28.07.2020, щодо виконання умов договору №К529/191211-2 на туристичне обслуговування від 11.12.2019, листом від 13.05.2020 №63 запропонував позивачу отримати ваучер та здійснити подорож в більш пізні терміни аж до кінця 2021 р., у зв`язку з тим, що Урядом Грецької Республіки 13.04.2020 прийнято законодавчий акт «Заходи протидії наслідкам пандемії СОVID-19 та подальших невідкладних положень». У листі також зазначено, що відповідач в будь-якому разі не відмовляється від своїх зобов`язань та гарантує повернення коштів за анульований тур при першій можливості.
Згідно зі ст. 5 Закону України Про туризм, туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.
Частинами 1-3 ст. 20 Закону України Про туризм встановлено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
За нормами ч. 12 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.
Договір № К529/191211-2 від 11.12.2019 року, укладено позивачем (через третю особу - турсубагента) саме з відповідачем, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснює свою діяльність як туристичний оператор (79.12). За умовами договору у випадку невиконання умов договору з боку туроператора замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги (п. 3.1); туроператор несе відповідальність за зобов`язаннями за цим договором згідно чинного законодавства України (п. 4.6).
Все вищенаведене спростовує твердження відповідача про те, що ТзОВ Музенідіс Тревел Україна не є відповідальною особою за даним позовом, так як виконувало лише представницькі послуги та діяло не від свого імені, а від імені туроператора-нерезидента Грецької компанії Mouzenidis Travel A.Е., яка безпосередньо надає туристичний продукт.
Таким чином, виходячи з матеріалів справи, туристичні послуги відповідно до умов договору К529/191211-2 від 11.12.2019 року мав надавати саме туроператор, в даному випадку ТзОВ Музенідіс Тревел Україна, з яким позивачем був укладений договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТзОВ Музенідіс Тревел Україна повинен нести відповідальність за порушення умов договору № К529/191211-2 від 11.12.2019 року (подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №559/1604/18 від 30 серпня 2021 року).
Згідно з ч. 11 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор зобов`язаний, у разі неможливості надати туристичного продукту, відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.
Частиною 9 ст. 20 Закону України Про туризм визначено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, ТзОВ Музенідіс Тревел Україна порушило умови договору №К529/19/1211-2 на туристичне обслуговування від 11.12.2019 р., оскільки матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується той факт, що туристичні послуги за згаданим договором позивачу надані не були, а сплачені кошти в розмірі 27 915,00 грн. позивачу не повернуті.
Таким чином, враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань за договором №К529/191211-2 від 11.12.2019 року не виконав, туристичних послуг з організації подорожі до Греції у період з 31.05.2020 року по 10.06.2020 року позивачу не надав, сплачених кошти за турпродукт не повернув, позовна вимога про відшкодування позивачу вартості ненаданих відповідачем туристичних послуг в розмірі 27 915 грн. 00 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГУ України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В частині позовних вимог про стягнення 3% річних, які відповідно до розрахунку, здійсненого у позовній заяві за період з 08.06.2020 р. по 22.12.2021 р., складають 1 290 грн. 43 коп., та інфляційних втрат, які відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем за червень 2020 листопад 2021 р., складають 3 567,24 грн. 59 коп., то дані суми розраховані відповідно до ст. 625 ЦК України, і позовні вимоги про їх стягнення є обґрунтованими.
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 25 Закону України Про туризм встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Судом встановлено, що з вини відповідача позивач разом з третьою особою на стороні позивача були позбавлені відпочинку, що був запланований ними у 2019 році на період з 31.05.2020 р. по 10.06.2020 р., тобто майже за півроку до дати поїздки, тому суд вважає доведеним факт спричинення позивачу неправомірними діями відповідача моральної шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд врахувавши характер та обсяг страждань, а також немайнових втрат (їх тривалість), яких зазнала позивач у зв`язку з порушенням її прав, та виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості вважає обгрунтованим розмір такої компенсації у 5 000 грн.
Відтак позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди задовольняється частково у розмірі 5 000,00 грн. У стягненні решти моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. слід відмовити.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень
В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З врахуванням всього вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення 27 915 грн. 00 коп. - основного боргу, 3 567 грн. 24 коп. - інфляційних втрат, 1 290 грн. 43 коп. - 3% річних та 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди. В решті позовних вимог суд відмовляє.
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.
Виходячи із усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129,236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити частково.
3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
5. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 22.07.2022

Суддя Морозюк А.Я.