ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022м. ДніпроСправа № 904/1105/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 50 534, 77 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія «Проспект", (далі - відповідач) суми за необлікованувану електроенергію по акту №013786 від 02.02.2021 у розмірі 50 534,77 грн., що складається з:

- 43 183,25 грн. - вартість необліковану електроенергії,

- 1 426,81 грн. - 3% річних,

- 5 924,71 грн. - інфляційних втрат.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 16.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в країні з 26.03.2022 ще на 30 днів (до 24 квітня включно).

Розпорядженням голови Господарського суду Дніпропетровської області № 34 від 28.03.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" відповідно до ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку із запровадженням 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ та рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з метою недопущення випадків загрози житло, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, встановлено в Господарському суді Дніпропетровської області особливий режим роботи суду.

Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в країні з 25.04.2022 строком на 30 діб.

Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в країні з 25.05.2022 строком на 90 діб.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

25.07.2022 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на порушення правил користування електричною енергією, що призвело до нарахування необлікованої електричної енергії в розмірі 43 183,25 грн., що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Крім того, у зв`язку із простроченням сплати вартості недорахованої електроенергії, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача:

- 1 426,81 грн. - 3% річних за період прострочення з 22.03.2021 по 27.04.2022;

- 5 924,71 грн. - інфляційних втрат за період прострочення з 22.03.2021 по 27.04.2022.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022 по теперішній час (25.07.2022), ухвала суду від 16.05.2022 не була відправлена учасникам даної справи засобами поштового зв`язку.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до вказаних вище положень, господарським судом було здійснено надсилання ухвали суду від 16.05.2022 на електронну адресу відповідача - , яка отримана останнім - 16.05.2022 (а.с. 34).

Враховуючи вказане, ухвала суду від 16.05.2022 є врученою відповідачу 16.05.2022, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа на електронну адресу відповідача (а.с.34).

Так, ухвалою суду від 16.05.2022, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 25.07.2022 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини щодо порушення відповідачем підпункту 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме факту самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі, яка не є власністю АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", з порушенням схеми обліку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

02.02.2021 при перевірці дотримання Позивачем ПРРЕЕ у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Менахем-Мендл Шнеєрсона, буд. 19, було виявлено порушення пп.7, пункту 8.4.2. ПРРЕЕ, Самовільне підключення струмоприймачів, без наявності відповідних договорів про постачання електроенергії до електромережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано: дротом АПВ 3х6 мм2 з електрощитової житлового будинку; дротом АПВ 2х6 мм2 з електрощитової житлового будинку квартирного електростояка на навантаження ліфту, освітлення підвалу. Самовільне підключення виконано відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. Споживачу порушення продемонстровано.

Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами (п. 2.3.3 ПРРЕЕ).

На підставі виявленого порушення працівниками АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" був складений Акт про порушення № 013786 від 02.02.2021.

В Акті про порушення зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного Акту про порушення буде проводити засідання 19.02.2021 за адресою, зазначеною в акті.

Представник Споживача зауважень до акту не зазначив, копію акту отримав, про що свідчить підпис Василенко В.В. на вказаному акті.

Крім того, 02.02.2021 представниками АТ "ДТЕК Дніпровські електричні мережі" був складений Акт про усунення порушення "Правил роздрібного ринку електричної енергії", який також підписаний Василенком В.В. без заперечень і зауважень.

У акті про усунення порушення зазначено, що встановлений лічильник, виконана технічна перевірка, що підтверджується актом технічної перевірки № 327922 від 02.02.2021.

19.02.2021 комісією енергопостачальника по розгляду акту про порушення № 013786 від 02.02.2021 було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 -31 про нарахування кількості недоврахованої електроенергії. Нарахування було здійснено згідно з пунктом 8.4.12 за формулою 8 ПРРЕЕ.

Період нарахування було взято з 05.10.2020 по 02.02.2021 та визначено суму, що підлягає до сплати в розмірі 43 183,25 грн. за 13505 кВт*годин.

Відповідач заборгованість по Акту про порушення № 013786 від 02.02.2021 у розмірі 43 183,25 грн. не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом та просить суд стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 43 183,25 грн., 1 426,81 грн. - 3% річних за період прострочення з 22.03.2021 по 27.04.2022; 5 924,71 грн. - інфляційних втрат за період прострочення з 22.03.2021 по 27.04.2022.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Правовідносини у сфері електроенергетики регулюються, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 № 312.

Стаття 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачає, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією.

За порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором (стаття 235 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 236 Господарського кодексу України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Зі змісту вказаних положень чинного законодавства, умов укладеного між позивачем та відповідачем договору вбачається, що рішення комісії постачальника електричної енергії про нарахування споживачу вартості необлікованої електроенергії у загальній сумі 43 183,25 грн. є саме оперативно-господарською санкцією.

У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (частина 2 статті 237 Господарського кодексу України).

Рішення комісії енергопостачальника від 19.02.2021 по розгляду Акту про порушення № 013786 від 02.02.2021, оформлене протоколом № 2-31 про нарахування кількості необлікованої електроенергії, відповідачем не оскаржене, є чинним та обов`язковим для виконання.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання (часина 1 статті 237 Господарського кодексу України).

Згідно з підпунктом 8 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування.

Відповідно до пункту 8.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Пунктом 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, Акт № 013786 від 02.02.2021 підписаний уповноваженим представником відповідача без зауважень.

Таким чином, Акт про порушення № 013786 від 02.02.2021 відповідає наведеним вимогам.

Відтак, порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено постачальником електроенергії з дотриманням вимог пунктів 8.2.4 та 8.2.5 Правил щодо змісту Акту про порушення.

Відповідно до пункту 8.4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

У разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора системи) письмового повідомлення споживачем оператора системи про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зрив пломб (за умови відсутності явних ознак втручання в роботу засобів вимірювальної техніки) чи пошкодження індикатора (за умови наявності активного елемента індикатора) або спрацювання індикатора (за умови відсутності підтвердження заводом виробником індикатора факту його спрацювання внаслідок дії магнітного поля) положення цієї глави не застосовуються.

Актом про порушення № 013786 від 02.02.2021 встановлено порушення споживачем підпункту 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, що полягало у самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю АТ "ДТЕК Дніпровські електричні мережі" з порушенням схеми обліку.

Відповідно до підпункту 4 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору.

Акт про порушення № 013786 від 02.02.2021, яким зафіксовано порушення, містить всі вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

Сума нарахувань становить 43 183,25 грн. згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії по Акту № 013786 від 02.02.2021.

Відповідно до пункту 8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Для оплати обсягу недооблікованої електричної енергії споживачу надано рахунок 99 від 19.02.2021 на суму 43 183,25 грн.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 43 183,25 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 43 183,25 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував три проценти річних за період прострочення з 22.03.2021 по 27.04.2022 на суму 1 426,81грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних, виявив помилку в частині визначення дати початку розрахунку та визнав вимогу такою, що підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 423,27 грн.

В частині стягнення 3% річних в розмірі 3,54 грн. слід відмовити.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Позивач нарахував інфляційні втрати за період прострочення з 22.03.2021 по 27.04.2022 на суму 5 924,71грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та визнав вимогу такою, що підлягає частковому задоволенню у розмірі 5 922,94 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 1,77 грн. слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Позивач надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного виконання ним своїх зобов`язань з постачання електричної енергії, за яку відповідач у визначений договором строк не розрахувався.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 43 183,25 грн. основного боргу, 1 423,27 грн. 3% річних, 5 922,94 грн. інфляційних втрат.

В частині стягнення 3,54 грн. 3% річних, 1,77 грн. інфляційних втрат слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія «Проспект" про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію у розмірі 50 534,77 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія «Проспект" (49061, м.Дніпро, пр.. Олександра Поля, буд. 76А, кв. 63, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м.Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 22, ) суму за необліковану електричну енергію у розмірі 43 183,25 грн., 1 423,27 грн. - 3% річних, 5 922,94 грн. - інфляційних втрат та судового збору в розмірі 2 480,75 грн., про що видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3,54 грн. - 3% річних, 1,77 грн.- інфляційних втрат - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст даного рішення складений 25.07.2022 з урахуванням виникнення 24.02.2022 (в період часу для складання повного тексту рішення) виключних обставин, пов`язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 відповідно до Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022.

Суддя Н.Г. Назаренко