ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 Справа № 914/694/22

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті справу

за позовом: Акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ,
до відповідача:Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич Львівської обл.,
про:звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна.
За участю представників сторін:
позивача:Подановський Т. Р. адвокат,
відповідача:Матіїшин А. Я. представник.
1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов АТ «Таскомбанк» до Дрогобицької міської ради Львівської області про звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна.

2. Ухвалою суду від 18.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.05.2022, яке в подальшому було відкладено на 31.05.2022.

3. 11 травня 2022 року відповідачем подано відзив на позов та клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву. Також, останнім 30.05.2022 подано клопотання про застосування термінів позовної давності і додаткові пояснення до відзиву.

4. 31 травня 2022 року протокольною ухвалою суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 28.06.2022.

5. Від позивача 31.05.2022 надійшла відповідь на відзив, 03.06.2022 уточнена позовна заява, 15.06.2022 заперечення на додаткові пояснення до відзиву та на клопотання про застосування строків позовної давності.

6. 20 червня 2022 року відповідачем подано відзив на уточнену позовну заяву.

7. Ухвалою суду від 28.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.07.2022. Водночас, протокольною ухвалою від 28.06.2022 уточнену позовну заяву прийнято до розгляду. У судовому засіданні оголошено перерву до 18.07.2022.

8. 18 липня 2022 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін.

Обґрунтування позивача (а.с. 1-4, 128-132).

9. 22 серпня 2007 року між «АТ «Універсал Банк» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник/іпотекодавець/боржник) укладено кредитний договір № 32/33/308 на підставі якого останньому надано кредит у розмірі 250 тис.дол.США. Для забезпечення виконання кредитного зобов`язання між сторонами укладено договір іпотеки від 23.08.2007, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно: будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності іпотекодавцю.

10. Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2011 у справі № 2-1836/11 з ОСОБА_1 стягнуто 270'488,23 тис.дол.США. Вказаним рішення встановлено складову частину заборгованості: 246'516,63 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 18'265,93 доларів США - заборгованість за відсотками, 5'705,67 доларів США - пеня.

11. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується довідкою із Спадкового реєстру від 23.10.2012.

12. 16 жовтня 2012 року АТ «Універсал Банк» заявив свої вимоги спадкоємцям померлого до Першої Дрогобицької нотаріальної контори. На підставі зазначеної претензії було заведено спадкову справу, з заявами на прийняття спадщини ніхто не звернувся. Відповідно до листа державної нотаріальної контори від 08.11.2012 вих. № 1637/01-16 донька та син спадкоємця подали заяви про відмову від спадщини, а дружина подала заяву про те, що спадкове майно є особистою власністю померлого.

13. У зв`язку з неприйняттям спадщини спадкоємцями, АТ «Універсал Банк» звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою про визнання спадщини ОСОБА_1 , а саме будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (предмета іпотеки) - відумерлою. Постановою Львівського апеляційного суду по справі № 442/3046/20 від 25.03.2021 задоволено апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» та визнано спадщину ОСОБА_1 , будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 (предмета іпотеки) - відумерлою та передано у власність Дрогобицької міської ради. Постанова апеляційного суду залишена в силі постановою Верховного Суду від 15.12.2021.

14. Між АТ «Таскомбанк» (надалі Позивач) та АТ «Універсал Банк» (який є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний» шляхом зміни найменування) укладено договір факторингу № НІ/11/2-Ф від 29.04.2021. Відповідно до розділу 2 зазначеного договору АТ «Таскомбанк» набув права вимоги до боржників зазначених в реєстрі прав вимог, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до вказаного реєстру (позиція 79) АТ «Таскомбанк» набув права вимоги за кредитним договором № 32/33/308 від 22.08.2007, укладеним зі ОСОБА_1 .

15. Крім того, між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» 29.04.2021 укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення прав за договорами забезпечення. Відповідно до реєстру прав (позиція в реєстрі № 79), що є додатком та невід`ємною частиною вказаного договору первісним іпотекодержателем передано АТ «Таскомбанк» права в т.ч за іпотечним договором від 23.08.2007, укладеним із ОСОБА_1 . Зазначений договір відповідно до п. 7.3. набрав чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Заміна Іпотекодержателя також підтверджується витягом з ДРРПНМ від 06.05.2021.

16. Правовими підставами позову визначено норми частини 3 та 4 статті 1277 Цивільного кодексу України, статті 12, 33, 39 Закону України «Про іпотеку».

17. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається із витрат на оплату судового збору.

Заперечення відповідача (а.с. 56-61, 142-144).

18. Починаючи з 31.10.2011 Банк не вживав належних заходів щодо стягнення кредитних коштів не лише з Боржника, а й з його дружини - Поручителя, яка несла з ним солідарну відповідальність. ПАТ «Універсал Банк» вперше звернувся до суду лише після 8 років з дня смерті (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 боржника, іпотекодавця.

19. Вимога позивача у справі № 914/694/22 про звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, що перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області є похідною/додатковою від первинної/основної вимоги ПАТ «Універсал банк» визнати спадщину відумерлою. Відтак, враховуючи положення Цивільного кодексу України вважаємо, що повинна бути застосована позовна давність у даній справі.

20. Відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» статтею 2 визначено, що банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Назви всіх банків, що діють чи діяли на території України на підставі банківських ліцензій, наданих Національним банком, представлені у переліку, що розміщений на офіційному сайті Національного банку України. Кредитний договір № 32/33/308 укладений між ВАТ «Банк Універсальний» , пр. Шевченка, 27, м. Львів (реквізити визначені у кредитному договорі) та ОСОБА_1 . Відповідно до інформації на офіційному сайті НБУ (витяг додається) щодо переліку операцій, які дозволено здійснювати за адресою пр. Шевченка, 27 м. Львів 79005, відсутні послуги з кредитування фізичних і юридичних осіб.

21. За адресою вул. Симона Петлюри 30 м. Київ АТ «Таскомбанк» не має дозволу відповідно до чинної ліцензії на здійснення операцій з факторингу - фінансування під відступлення права грошової вимоги.

22. Позивач в уточненій позовній заяві (с. 2) відзначає, що 29.04.2021 між АТ «Таскомбанк» та АТ «Універсал Банк» укладено договір факторингу № НІ/1/2-Ф. Відповідно до п. 3.1. договору факторингу фактор зобов`язаний в день укладання сторонами договору сплатити клієнту суму фінансування в розмірі 55'000'000,00 грн. Спочатку позивачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення в якому вказано платником і одержувачем одну юридичну особу - АТ «Універсал банк», проте в подальшому позивач надано правильне платіжне доручення. Зважаючи, що сторони договору факторингу є банківськими установами, малоймовірна описка чи помилка у такому документі.

23. Також позивач неправомірно визначив вартість майна та зазначив її у прохальній частині позовної заяви та у ціні позову, адже по своїй суті даний спір є спором немайнового характеру, а тому сплачені судові витрати це виключно витрати Позивача.

24. Відповідно до ст. 1282 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відтак, визначення позивачем у прохальній частині позовної заяви про звернення стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості вважає також неправомірним і таким, що суперечить Цивільному кодексу України.

25. Щодо проведеної оцінки майна вважає, що вона проведена без дотримання Національних стандартів щодо оцінки майна та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оскільки підготовка та проведення незалежної експертизи передбачає в будь-якому випадку ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

26. В рамках досудового врегулювання спору позивачем направлено відповідачу досудову вимогу від 09.02.2022 № 2647/701.2.2 щодо сплати в добровільному порядку визначеної суми. Відповідач звертає увагу суду, що досудова вимога на суму 2'487'200,00 грн підписана юрисконсультом відділу претензійно-позовної роботи управління по роботі з проблемними активами департаменту проблемних активів АТ «Таскомбанк» Д. А. Косатим. Наголошує, що Дрогобицькій міській раді не відомо чи був наділений відповідними повноваженнями зазначений працівник.

27. Враховуючи вищенаведене відповідач заперечує позовні вимоги та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заперечення АТ «Таскомбанк» на відзив та клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності.

28. Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку»). Таким чином, відступлення вимоги є фактом, що не спростований відповідачем.

29. У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою (ч. 1 ст. 23 вищевказаного закону). Відтак, з 25.03.2021 в іпотечних правовідносинах з`явилась особа правонаступника іпотекодавця власника іпотечного майна Дрогобицька міська рада.

Обставини справи.

30. 22 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 32/33/308, сума кредиту 250 тис.дол.США. Додатковою угодою № 1 від 10.11.2008 до кредитного договору № 32/33/308 від 22.08.2007 встановлено новий графік повернення суми кредиту.

31. 23 серпня 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, згідно з яким даний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 32/33/308 від 22.08.2007, а також будь-яких додаткових договорів до нього, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов`язався до 21 серпня 2037 року повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 250 тис.дол.США, … (п. 1.1. Договору Іпотеки).

32. За даним Договором Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором наступне майно: Будинок номер 1/1, житловою площею 135,0 кв.м., загальною площею 360,3 кв.м., який складається з шести житлових кімнат, однієї кухні та підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу будинку, укладеного 23.08.2007 з ОСОБА_2 , поствідченого 23.08.2007 за номером № 2303854 надалі «Предмет Іпотеки» (п. 1.2.1. Договору Іпотеки).

33. Згідно з пунктом 4.3. Договору Іпотеки звернення стягнення на предмет Іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

34. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2011 у справі № 2-1836/11 задоволено позов ПАТ «Універсал банк» стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 32/33/308 від 22.08.2007 в розмірі 270488,23 дол. США, що еквівалентно 2156737,90 грн.

35. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується матеріалами справи.

36. ВАТ «Універсал Банк» звернувся до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців ОСОБА_1 про погашення заборгованості за кредитним договором. У вказаній претензії просив довести інформацію про зобов`язання померлого за кредитним договором до спадкоємців, повідомити про час відкриття спадщини, інформацію про спадкоємців, склад спадкового майна, про відмову у прийнятті спадщини та вжити заходів до охорони спадкового майна (а.с. 36).

37. У відповідь, Перша Дрогобицької державна нотаріальна контора повідомила Банк, що спадкова справа заведена 14.06.2012 за заявою сина ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини. Заяву про відмову від прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 подала дочка померлого ОСОБА_5 . Колишня дружина померлого ОСОБА_6 04.10.2012 подала заяву про те, що спадкове майно є особистою приватною власністю померлого ОСОБА_1 даних про склад спадкового майна померлого в конторі немає (а.с. 38).

38. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.03.2021 у справі № 442/3046/20 визнано спадщину ОСОБА_1 , а саме: будинок номер АДРЕСА_3 відумерлою. Передано у власність територіальної громади м. Дрогобич в особі Дрогобицької міської ради відумерлу спадщину після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вищевказаний будинок. Вказана постанова 15.12.2021 залишена без змін постановою Верховного Суду.

39. 29 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № НІ/11/2-Ф. Предмет договору, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові права Вимоги за кредитними Договорами в обсягах та на умовах, визначених цим Договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права Вимоги до позичальників, сума Боргу на Дату відступлення прав Вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним (п. 2.1. цього договору). На виконання договору між сторонами підписано Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором Факторингу № НІ/11/2-Ф.

40. Також 29.04.2021 між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір відступлення прав за договорами забезпечення. У зв`язку з укладенням Сторонами Договору факторингу № НІ/11/2-Ф від 29.04.2021 згідно якого Іпотекодержателем/Заставодержателем відступлено новому Іпотекодержателю/Заставодержателю права грошової вимоги за Кредитними Договорами, перелік яких зазначено в реєстрі прав вимоги та який є невід`ємною частиною Договору факторингу, Іпотекодержатель/Заставодержатель відступає новому Іпотекодержателю/Заставодержателю, а новий Іпотекодержатель/Заставодержатель приймає належні Іпотекодержателю/Заставодержателю всі права вимоги за договорами іпотеки/застави, перелік яких наведено у Реєстрі прав, який є Додатковм № 1 до цього Договору.

41. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.09.2021 у справі № 2-1836/11 замінено особу стягувача з АТ «Універсал Банк» на Акціонерне товариство «Таскомбанк» у виконавчому листі № 2-1836/11, виданому 28.11.2011 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_3 на примусове виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2011 у справі №2-1836/11 за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

42. Позивач листом від 09.02.2022 № 2647/70.2.2. звернувся до відповідача у якому просив задовольнити вимоги кредитора у розмірі вартості майна, яке за незалежною оцінкою складає 2'487'200,00 грн. Докази надіслання долучено до матеріалів справи. Відповідач відповіді на вищевказаний лист не надавав.

Позиція суду.

43. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 Цивільного кодексу України). Конкретизоване визначення іпотеки - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку», надалі Закон № 898-IV).

44. Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону № 898-IV іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Частиною першою статті 7 вказаного Закону закріплено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

45. У статті 33 Закону № 898-IV передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Також, ч. 4 вказаної статті закріплено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Вказане положення закону відповідає пункту 4.3. Договору Іпотеки.

46. Отже, чинним законодавством та умовами Договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

47. Згідно з частинами першою та другою статті 24 Закону № 898-IV відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

48. Як з`ясовано судом у даному спорі, між позивачем АТ «Таскомбанк» та іпотекодержателем/кредитором АТ «Універсал Банк» 29.04.2021 було укладено відповідні договори факторингу № НІ/11/2-Ф та нотаріально посвідчений договір відступлення прав за договорами забезпечення в тому числі і щодо спірних правовідносин. Також, судом встановлено, що на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.09.2021 у справі № 2-1836/11 замінено особу стягувача з АТ «Універсал Банк» на АТ «Таскомбанк» у виконавчому листі № 2-1836/11, виданому 28.11.2011 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_3 на примусове виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2011 у справі № 2-1836/11 за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Водночас, загальновідомим для учасників спірних правовідносин є факт смерті ОСОБА_1 06.05.2012, а як наслідок відсутність особи боржника як за договором іпотеки, так і за основним кредитним договором, що унеможливлює повідомлення останнього про здійснене відступлення прав кредитора/іпотекодержателя новому кредитору/іпотекодержателю.

49. Разом з тим, відповідач заперечуючи перехід прав від первісного кредитора/іпотекодержателя до нового кредитора/іпотекодержателя не навів жодних переконливих доказів на підтвердження факту відсутності такого відступлення прав, а зазначені ним доводи були спростовані позивачем належними доказами, в т.ч. щодо платіжного доручення щодо сплати коштів за договором факторингу, відсутності прав на укладення відповідних договорів (першого кредитного договору між Банком та ОСОБА_1 , другого договору факторингу (щодо першого, вказане уже було предметом з`ясування при ухваленні рішення про стягнення заборгованості за кредитом, друге при постановленні ухвали про заміну стягувача).

50. Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

51. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

52. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

53. Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

54. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

55. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

56. Статтею 35 Закону № 898-IV визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

57. Частинами першою, другою статті 39 Закону № 898-IV передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

58. Водночас Верховний Суд у постанові від 11 червня 2020 року № 917/1369/17 зазначив, що згідно з частиною третьою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. З урахуванням наведеного, у спорах цієї категорії лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 235/3619/15-ц та від 05.09.2018 у справі № 202/30076/13-ц.

59. Таким чином, суд зазначає, що виключним правом позивача є звернення до суду та формулювання своїх вимог на власний розсуд, тому у випадку задоволення позову, не буде порушення у зазначенні чи не зазначенні початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

60. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 1277 Цивільного кодексу України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

61. Згідно з частинами першою та четвертою статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

62. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.03.2021 у справі № 442/3046/20 визнано спадщину ОСОБА_1 , а саме: будинок номер 1/1, житловою площею 135,0 кв.м., загальною площею 360,3 кв.м., який складається з шести житлових кімнат, однієї кухні та підвалу, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич Львівської області вулиця Козацька відумерлою. Передано у власність територіальної громади м. Дрогобич в особі Дрогобицької міської ради відумерлу спадщину після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вище вказаний будинок. Вказана постанова 15.12.2021 залишена без змін постановою Верховного Суду.

63. Зважаючи на вищевказане, суд частково погоджується із позицією відповідача щодо відповідальності останнього перед новим кредитором/іпотекодержателем в межах вартості нерухомого майна, яке було передано територіальній громаді у власність у зв`язку з визнанням спадщини відумерлою.

64. Отже, з`ясувавши істотні обставини даного спору, суд зазначає про наявність заборгованості за кредитним договором, яка станом на 06.06.2011 становила 270'488,23 тис.дол.США. з яких: 246'516,63 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 18'265,93 доларів США - заборгованість за відсотками, 5'705,67 доларів США пеня, що встановлено відповідним рішення суду; наявність нерухомого майна, що передано в іпотеку та належним чином зареєстровано у відповідному реєстрі, зокрема: Будинку номер 1/1, житловою площею 135,0 кв.м., загальною площею 360,3 кв.м., який складається з шести житлових кімнат, однієї кухні та підвалу, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич Львівської області вулиця Козацька та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу будинку, укладеного 23.08.2007 з ОСОБА_2 , поствідченого 23.08.2007 за номером № 2303854 надалі «Предмет Іпотеки»; спосіб реалізації предмета іпотеки передбачений законом та відповідає умовам договору іпотеки, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом із тим, суд не погоджується із доводами про те, що позивач безпідставно зазначає у прохальній частині позовної заяви про часткове погашення заборгованості, адже як з`ясовано з матеріалів справи, вартість такого майна буде визначатись станом на час виконання рішення суду, однак на даний час зрозумілим є факт, що вартість такого майна буде меншою, ніж розмір заборгованості за основним зобов`язанням.

Щодо застосування наслідків спливу позовної давності.

65. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

66. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

67. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» вказує на форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

68. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

69. Як встановлено з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_1 06.05.2012 його спадщина, зокрема, спірний будинок який є предметом спірної іпотеки, передано у власність територіальної громади міста Дрогобич лише у 2021 році на підставі рішення суду. Таким чином, суд при вирішенні даного спору вважає обставини встановлені в іншому рішенні суду доведеними. Водночас, новий кредитор/іпотекодержатель набув прав персівного кредитора/іпотекодержателя 29.04.2021, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами. Отже, подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, у якій однієї із підстав вказується не вчинення Банком жодних дій для задоволення своїх вимог впродовж 8 років є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Інші ж доводи, щодо не зазначення банком при розгляді справи про визнання спадщини відумерлою причин пропуску строку позовної давності є теж безпідставними, бо вказані обставини могли бути предметом з`ясування в означеній справі.

70. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано доводів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

71. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Звернути стягнення на об`єкт нерухомого майна: будинок номер АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_1 та відповідно до постанови Апеляційного суду Львівської області від 25.03.2021 (справа № 442/3046/20) передано у власність Дрогобицької міської ради в рахунок часткового погашення заборгованості перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором № 32/33/308 від 22.08.2007 в розмірі 85'018.24 доларів США, що складається з повного погашення заборгованості за відсотками по кредиту в розмірі 18'265,93 доларів США та часткового погашення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 66'752,31 доларів США, шляхом проведення електронних торгів та встановити початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

2. Стягнути з Дрогобицької міської ради Львівської області (82402, Львівська область, місто Дрогобич, площа ринок, будинок 1; ідентифікаційний код 04055972) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, місто Київ, вулиця С. Петлюри, будинок 30; ідентифікаційний код 09806443) 2'481,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28.07.2022.

Суддя Трускавецький В.П.