ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 рокуСправа № 912/3562/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Гунько О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/3562/19 від 17.12.2019

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (далі - ТОВ "Маркхолдер"), код ЄДР 42772934, 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 26-Г

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Колісник Катерини Сергіївни (далі - ФОП Колісник К.С.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 120 000,00 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача (в режимі відеоконференції) - адвокат Гриценко Ю.В., ордер серія ЗП №111071 від 06.10.2021;

від відповідача - адвокат Захарченко І.В., ордер серія ВА №1024785 від 17.12.2021.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Маркхолдер" до відповідача про стягнення з останнього на користь позивача збитків в сумі 120 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про незаконне використання ФОП Колісник К.С. торгового знаку "УКРЗОЛОТО" в своїй господарській діяльності, оскільки останнім станом на дату звернення до господарського суду не укладено ліцензійний договір з позивачем на використання відповідного торгового знаку, сума винагороди - роялті Ліцензіата - ТОВ "Маркхолдер", за яким з 10.10.2019 становить 120 000,00 грн.

Ухвалою від 17.12.2019 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/3562/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 14.01.2020. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Представником відповідача 03.01.2020, в межах встановленого строку, подано до господарського суду відзив на позовну заяву №б/н від 02.01.2020 з вимогами визнати подання ТОВ "Маркхолдер" завідомо безпідставного позову щодо стягнення з ФОП Колісник К.С. збитків у розмірі 120 000 грн. і розцінити, як зловживання процесуальними правами, а також зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок Господарського суду Кіровоградської області 12 500 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою від 14.01.2020 господарський суд у задоволені вимог відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву №б/н від 02.01.2020, відмовив, оголосив перерву в підготовчому засіданні суду до 04.02.2020 - 11:00 год. Явку повноважних представників сторін в засідання суду визнав обов`язковою.

До господарського суду 16.01.2020 надійшло клопотання №б/н від 15.01.2020 за підписом повноважного представника позивача про зупинення провадження у справі з вимогою зупинити провадження у справі, що розглядається №912/3562/19, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №912/3034/19.

20.01.2020 до господарського суду надійшла відповідь на відзив №б/н від 15.01.2020 за якою позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 04.02.2020 господарський суд клопотання №б/н від 15.01.2020 позивача про зупинення провадження у справі задовольнив, провадження у справі №912/3562/19 зупинив до вирішення іншої справи №912/3034/19, що розглядається в порядку господарського судочинства за позовом ТОВ "Маркхолдер" до відповідачів: ФОП Колісник К.С. та ФОП Яворської М.Д. про заборону використання знаків для товарів та послуг, та набрання законної сили судовим рішенням у справі №912/3034/19, зобов`язав учасників судового процесу після усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у даній справі, письмово повідомити про це суд з наданням відповідних доказів.

07.10.2021 до суду надійшло клопотання №б/н від 06.10.2021 ТОВ "Маркхолдер" про поновлення провадження у справі та розгляд справи в режимі відеоконференції з вимогами поновити провадження у справі №912/3562/19 за майновим позовом ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Колісник Катерина Сергіївна, про стягнення збитків у зв`язку із незаконним використанням торгової марки "УКРЗОЛОТО". Забезпечити проведення розгляду справи у режимі відеоконференції. Розглядати справу за участю представника позивача, у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 08.10.2021 господарський суд з метою розгляду клопотання №б/н від 06.10.2021 ТОВ "Маркхолдер" про поновлення провадження у справі та розгляд справи в режимі відеоконференції - провадження у справі №912/3562/19 поновив, у задоволенні клопотання №б/н від 06.10.2021 ТОВ "Маркхолдер" про поновлення провадження у справі та розгляд справи в режимі відеоконференції відмовив, провадження у справі №912/3562/19 зупинив до вирішення іншої справи №912/3034/19, що розглядається в порядку господарського судочинства за позовом ТОВ "Маркхолдер" до відповідачів: ФОП Колісник К.С. та ФОП Яворської М.Д. про заборону використання знаків для товарів та послуг, та набрання законної сили судовим рішенням у справі №912/3034/19, зобов`язав учасників судового процесу після усунення обставин, що викликали зупинення провадження у даній справі, письмово повідомити про це суд з наданням відповідних доказів.

21.01.2022 до господарського суду надійшло клопотання №МКХ/10 від 17.01.2022 ТОВ "Маркхолдер" про поновлення провадження у справі та розгляд справи в режимі відеоконференції поновити провадження у справі №912/3562/19 за майновим позовом ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Колісник Катерина Сергіївна, про стягнення збитків у зв`язку із незаконним використанням торгової марки "УКРЗОЛОТО", забезпечити проведення розгляду справи у режимі відеоконференції, розглядати справу за участю представника позивача, у режимі відеоконференції.

24.01.2022 до господарського суду надійшло аналогічне за змістом клопотання №МКХ/15 від 19.01.2022 позивача про поновлення провадження у справі та розгляд справи в режимі відеоконференції, до якого додано копію постанови Верховного суду від 09.12.2021.

Ухвалою від 31.01.2022 господарський суд клопотання №МКХ/10 від 17.01.2022 та №МКХ/15 від 19.01.2022 позивача про поновлення провадження у справі та розгляд справи в режимі відеоконференції задовольнив, поновив провадження у справі №912/3562/19, продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання призначив на 17.02.2022 о 15:00 год.

09.02.2022 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання №б/н від 08.02.2022 поновити строк на подачу доказів по справі №912/3562/19 та долучити до матеріалів акт фіксації №3 від 08.02.2022, скриншот сторінки Фольксваген Центр Кропивницький "Порт-Олві", інформацію №298377648 від 08.02.2022, копію свідоцтва про право власності від 02.04.2014, інформацію ДЗК від 08.02.2022, скриншот сторінки публічної кадастрової карти України по земельні ділянці кадастровий номер :29:202:0019, фото розміщення автосалону по вул. Чміленка, буд. 24 в м. Кропивницький.

10.02.2022 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання №б/н від 09.02.2022 про таке:

1. Поновити строк на подачу доказів по справі №912/3562/19 та долучити до матеріалів акт фіксації №4 від 08.02.2022, копію інформації №298377288 від 08.02.2022, копію договору про внесення до статутного капіталу ТОВ "Нонна віола" від 24.09.2020, копію інформації ДЗК від 08.02.2022, скриншот сторінки Публічної кадастрової карти України по земельні ділянці кадастровий номер :29:202:0015, фото розміщення ТЦ Фуршет по вул. Чміленка, буд. 24-А в м. Кропивницький на 3 арк., копію відповіді на адвокатський запит від 03.02.2022, копію конверту, копію актів приймання-передачі приміщення від 01.07.2018, 31.07.2019, 01.08.2019, 10.08.2021, роздруківку з сайту по ФОП Колісник К. С.

2. Залишити позовну заяву ТОВ "Маркхолдер" без руху та встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Витребувати у ТОВ "Маркхолдер"

- копію товарного чеку від 25.10.2019,

- копію розрахункової квитанції №017601.

Крім того, 11.02.2022 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 11.02.2022 про огляд доказів за їх місцезнаходженням з вимогою поновити строк на подачу доказів по справі №912/3562/19 та оглянути вивіску з позначенням "УКРЗОЛОТО" за адресою розташування ювелірного магазину (м. Кропивницький, вул. Чміленка, буд. 24 (ТЦ Фуршет).

11.02.2022 на електронну адресу суду (з КЕП) від позивача надійшли заперечення №б/н від 11.02.2022 щодо клопотань Захарченко І.В. від 08.02.22, 09.02.2022 року, за змістом яких просить повернути клопотання Захарченко І.В. від 08.02.2022 та 09.02.2022 без розгляду. У випадку прийняття клопотань до розгляду судом, відмовити у задоволенні клопотань Захарченко І.В. від 08.02.2022 та 09.02.2022 в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 17.02.2022, на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03.03.2022 о 16:00 год.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, а також з огляду на те, що Господарський суд Кіровоградської області розташований в одному приміщенні з Кіровоградською обласною військовою адміністрацією, судові засідання, призначені у період з 28 лютого по 04 березня 2022 року включно, перенесені.

Ухвалою від 13.04.2022 господарський суд підготовче засідання призначив на 11:00 - 17.05.2022. Запропонувавши, по можливості, надати cуду письмову згоду на розгляд даної справи без участі учасників справи чи заяву про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних, або заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнними діями з зазначенням об`єктивних причин неможливості здійснення представництва у зв`язку зі знаходженням/перебуванням на непідконтрольній території України, лавах Збройних Сил України чи територіальної оборони Збройних Сил України, тощо.

03.05.2022 до господарського суду від позивача надійшло клопотання №б/н від 28.04.2022 про поновлення строку, долучення доказів у справі поновити строк на подачу доказів, долучити до матеріалів справи та прийняти в якості доказів наступні документи:

- Копію супровідного листа ФОП Матвійко І.В. б/н від 25.04.2022 р. та платіжних доручень №111030 від 11.10.2019, №2709136 від 29.10.2019, №2709137 від 29.10.2019, №2709138 від 30.10.2019, №2709139 від 30.10.2019, №2709159 від 28.11.2019, №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, № 66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020;

- копію листа ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020 р.;

- копії наказів ТОВ "Маркхолдер" №345/л від 01.07.2019 р., №213/л від 01.07.2020 р.

Крім того, 03.05.2022 до господарського суду від позивача надійшла заява №б/н від 28.04.2022 про намір стягнення витрат на правову (правничу) допомогу, якою просить прийняти вказану заяву як заяву про намір стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з відповідача у розумінні ч. 8 ст. 129 ГПК України.

12.05.2022 до господарського суду від відповідача надійшло заперечення на клопотання (заяву) №б/н від 11.05.2022, за змістом яких просить відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку, долучення доказів у справі від 28.04.2022 повністю.

Ухвалою від 17.05.2022 господарський суд клопотання №б/н від 08.02.2022 відповідача задовольнив частково, долучив до матеріалів справи: Акт фіксації №3 від 08.02.2022, у поновленні строку на подачу решти доказів відмовив, клопотання №б/н від 09.02.2022 відповідача задовольнив частково, долучив до матеріалів справи: Акт фіксації №4 від 08.02.2022; копію договору від 24.09.2020 про внесення до статутного капіталу ТОВ "Нонна віола"; копію інформації №298377288 від 08.02.2022; копію відповіді на адвокатський запит від 03.02.2022; копію конверту; копію акту приймання-передачі приміщення від 10.08.2021; роздруківку з сайту по ФОП Колісник К.С., в решті вимог відповідача відмовив, в тому числі щодо поновлення строку на подачу решти доказів, у задоволенні клопотання №б/н від 11.02.2022 відповідача відмовив, клопотання №б/н від 28.04.2022 позивача задовольнив частково, долучив до матеріалів справи: копії платіжних доручень №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, №66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020; копію листа ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020; копію наказу ТОВ "Маркхолдер" №213/л від 01.07.2020, у поновленні строку на подачу решти доказів відмовив.

Протокольною ухвалою від 17.05.2022, на підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 09.06.2022 о 11:30 год.

08.06.2022 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання/заява №б/н від 08.06.2022 з вимогами:

1. Поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів по справі №912/3562/19 та витребувати у ТОВ "Маркхолдер"

- відомості щодо стану виконання субліцензійного договору №0107/8 від 01.07.2019;

- належним чином завірену копію субліцензійного договору №0107/8 від 01.07.2019;

- відомості щодо стану виконання субліцензійного договору №0104/35 від 01.04.2019;

- належним чином завірену копію субліцензійного договору №0104/35 від 01.04.2019;

- відомості щодо стану виконання субліцензійного договору №0104/36 від 01.04.2019;

- належним чином завірену копію субліцензійного договору №0104/36 від 01.04.2019;

- відомості щодо стану виконання ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019.

2. Витребувати у ТОВ "Маркхолдер" по справі №912/3562/19

- оригінал електронних доказів: платіжних доручень №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, №66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020;

- оригінал письмового доказу: листа ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020;

- оригінал письмового доказу: ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019.

3. Виключити з числа доказів по справі №912/3562/19

- електронні докази: платіжні доручення №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, №66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020;

- письмовий доказ: лист ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020.

- письмовий доказ: ліцензійний договір №2490 від 10.10.2019.

Повноважний представник позивача, в підготовчому засіданні 09.06.2022, заперечила можливість задоволення такого клопотання відповідача.

Протокольною ухвалою від 09.06.2022 господарський суд клопотання/заяву №б/н від 08.06.2022 задовольнив частково, витребував у позивача оригінали:

- електронних доказів: платіжних доручень №2709187 від 24.12.2019, №2709190 від 24.12.2019, №2709188 від 24.12.2019, №2709189 від 24.12.2019, №2709186 від 24.12.2019, №2709219 від 10.02.2020, №270921 від 10.02.2020, №2709220 від 10.02.2020, №2709232 від 21.02.2020, №2709233 від 21.02.2020, №2709234 від 21.02.2020, №2802456 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802458 від 29.05.2020, №2802457 від 29.05.2020, №2802456 від 29.05.2020, №49485325 від 23.06.2020, №64880101 від 12.08.2020, №66975857 від 17.08.2020, №66975856 від 17.08.2020, №66975855 від 17.08.2020;

- письмового доказу: листа ФОП Матвійко І.В. №31/12 від 31.12.2020;

- письмового доказу: ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019.

У задоволенні решти вимог відмовив.

Присутні у підготовчому засіданні представники сторін не подали інших заяв чи клопотань, які підлягають розгляду у підготовчому засіданні, та не заперечили можливості закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 09.06.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/3562/19 до судового розгляду по суті на 05.07.2022 о 12:00 год. У судовому засіданні 05.07.2022 господарський суд оголосив перерву до 14.07.2022 о 14:30 год.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

Позивачу належить право власності на торговий знак "УКРЗОЛОТО" (надалі - Торговий знак), що зареєстрований, зокрема, для категорії товарів Ювелірні вироби (клас 14 міжнародний класифікатор товарів та послуг). Право власності на знак засвідчується свідоцтвом 124382 від 25.06.2010, згідно з вказаного зображення: "УКРЗОЛОТО".

Відповідно до інформації, опублікованої в виданні у сфері інтелектуальної власності Промислова власність Бюлетень №19, 2019, позивач є власником торгового знаку згідно з рішенням №25919.

Позивачу стало відомо про незаконне використання Торгового знаку шляхом нанесення його на вивіску ювелірного магазину, що розташовуються в місті Кропивницькому.

За місцем розташування вказаного ювелірного магазину, згідно з твердженням позивача, господарську діяльність з продажу ювелірних виробів на час подання позову здійснював відповідач.

На підтвердження фактів неправомірного використання відповідачем позначення "УКРЗОЛОТО" у господарській діяльності, позивач надав наступні докази:

копію товарного чеку від 25.10.2019 (додаток №1);

копію розрахункової квитанції № 017601(додаток №2);

фото копії розміщення вивіски за місцем розташування торгової точки (додаток №3).

Пізніше, 06.11.2019 позивач провів повторну перевірку господарської діяльності відповідача у приміщенні орендованого магазину на території ТЦ -"Фуршет" та встановив, що в цьому приміщенні одночасно здійснює продаж ювелірних виробів ще один підприємець, а саме фізична особа - підприємець Яворська М.Д.

За яким порядком та в якому обсязі здійснювався продаж ювелірних виробів ФОП Колісник К.С. та ФОП Яворська М.Д., за місцем розташування одного і того ж магазину, позивачу не було відомо, тому позивач заявив суду першої інстанції про залучення ФОП Яворська М.Д., як співвідповідача.

До господарського суду 10.04.2020 надійшла заява від 07.04.2020 за підписом громадян Д.Б. Білого та О.Г. Погрібного, у якій заявники просили залучити їх до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ФОП Колісник К.С. та ФОП Яворська М.Д.

Заява від 07.04.2020 обґрунтована тим, що позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "Маркхолдер" є власником на знак для товарів і послуг УКРЗОЛОТО №124382 з 2019 року, зареєстрований в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.06.2010.

В той же час, вивіска з позначенням "УКРЗОЛОТО" та інші позначення у ювелірному магазині в м. Кропивницький по вулиці Чміленка, буд. 24, є творами образотворчого мистецтва у вигляді "Зображення логотипу "УКРЗОЛОТО" відповідно до Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір від 11.10.2016 №68218, виданого на ім`я авторів Д.Б. Білого та О.Г. Погрібного.

Вперше, Білим Д.Б., як фізичною особою-підприємцем, позначення "УКРЗОЛОТО" було використано 18.02.2000 при відкритті відділу "УКРЗОЛОТО" в магазині по проспекту Правди (Євгена Тельмова) 1л у м. Кіровограді. Згодом 31.07.2004 при відкритті відділів "УКРЗОЛОТО" в оптово-роздрібному магазині "Фуршет" по вул. Г.Сталінграда, 6/13 у м. Кіровограді, та з 01.06.2007 по вулиці Дзжержинського (Чміленка) 24а, пізніше 08.07.2010 при відкритті відділу "УКРЗОЛОТО" в магазині "АТБ" по вул. Карла Маркса (Велика Перспективна) 48.

Вперше, Погрібним О.Г., як фізичною особою - підприємцем, позначення "УКРЗОЛОТО" було використано 03.09.2002 при відкритті відділу "УКРЗОЛОТО" по вул. 50 років Жовтня (Соборна), 23/34 у м. Кіровограді, пізніше 01.05.2013 при відкритті відділу "УКРЗОЛОТО" в магазині "АТБ" по вул. Карла Маркса (Велика Перспективна) 48.

Спеціалізацією даних відділів "УКРЗОЛОТО" була роздрібна торгівля ювелірними виробами та годинниками.

Далі, у період з 2006 року по 2010 рік на замовлення Д.Б. Білого та О.Г. Погрібного ПП "ДЦ Арт-Салон" вул. Мечникова, 16, м. Київ велися розробки та виготовлення рекламно - інформаційної продукції, а саме розроблення логотипу "УКРЗОЛОТО", інформаційні вивіски з використанням логотипу "УКРЗОЛОТО" тощо.

Таким чином, починаючи з 2000 року та 2002 року Д.Б. Білим та О.Г. Погрібним було здійснено використання позначення "УКРЗОЛОТО" при торгівлі ювелірними виробами; починаючи з 2006 року по 2010 роки розроблено логотип "УКРЗОЛОТО" та іншу інформативну продукцію для позначення при торгівлі ювелірними виробами, а у 2014 році зареєстровано твір образотворчого мистецтва у вигляді "Зображення логотипу "УКРЗОЛОТО".

Наразі всі позначення на будинках по вулицях Велика Перспективна 47/16, Велика Перспективна 25/34 , Дворцова 25/39, Чміленка 24 , Євгена Тельнова 1а та Соборна, 23/24 замовлені та виготовлені задовго до реєстрації знаку для товарів і послуг відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг "УКРЗОЛОТО" від 25.06.2010 №124382.

ФОП Колісник К.С., яка не працює за спірною адресою, та ФОП Яворська М.Д. використовували, і ФОП Яворська М.Д. використовує відповідно до ліцензійного договору виготовлене та змонтоване на їх замовлення позначення "УКРЗОЛОТО" по вул. Віктора Чміленка, 24 у м. Кропивницький.

До господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Колісник К.С. про заборону використання знаків для товарів і послуг з вимогою заборонити ФОП Колісник К.С. використання торгового знаку шляхом здійснення демонтажу вивіски з позначенням "УКРЗОЛОТО" за адресою розташування ювелірного магазину (м. Кропивницький, вул. Чміленка, буд. 24 (ТЦ - "Фуршет").

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про незаконне використання ФОП Колісник К.С. торгового знаку "УКРЗОЛОТО" за місцем здійснення господарської діяльності шляхом нанесення його на вивіску ювелірного магазину, оскільки відповідачем не укладено відповідних ліцензійних договорів з власником знаку - ТОВ "Маркхолдер".

За результатами розгляду зазначеного спору у справі №912/3034/19 рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.12.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2021 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.12.2020 скасовано. Прийнято по справі нове рішення, яким позов ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Колісник К.С. про заборону використання знаків для товарів і послуг задоволено. Заборонено ФОП Колісник К.С. використання торгового знаку шляхом здійснення демонтажу вивіски з позначенням "УКРЗОЛОТО" за адресою розташування ювелірного магазину.

Постановою від 09.12.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційне провадження за касаційними скаргами Колісник Катерини Сергіївни та Білого Дмитра Борисовича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2021 зі справи №912/3034/19 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрив. Касаційні скарги Колісник Катерини Сергіївни та Білого Дмитра Борисовича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2021 зі справи №912/3034/19 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктами 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишив без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2021 зі справи №912/3034/19 залишив без змін.

За ч. 4 ст. 75 ГПК України - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 432 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Способи захисту права інтелектуальної власності визначені у другій частині статті 432 ЦК України.

Відповідно до ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 3-4 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" набуття права на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

Згідно із ч. 5 ст.16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Частинами 8-9 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки на підставі ліцензійного договору. Ліцензійний договір повинен містити, зокрема, інформацію про способи використання торговельної марки, територію та строк, на які дозволено її використання, та умову, що якість товарів і послуг, виготовлених чи наданих за ліцензійним договором, не буде нижчою якості товарів і послуг власника свідоцтва і він здійснюватиме контроль за виконанням цієї умови. Договір про передачу права власності на торговельну марку і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах торговельних марок та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаної торговельної марки або позначення, схожого з нею настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень торговельної марки або позначення, схожого з нею настільки, що їх можна сплутати.

Другою частиною ст. 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема шляхом: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; відшкодування збитків; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів чинного законодавства України об`єктами права інтелектуальної власності є твори науки, літератури та мистецтва, відкриття, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, раціоналізаторські пропозиції, знаки для товарів і послуг, результати науково-дослідних робіт та інші результати інтелектуальної праці.

Стаття 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачає що "знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб".

Частина 2 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачає, що "об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень".

Згідно ч. 3 ст. 426 ЦК України, використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Отже, з огляду на вище викладене нормативно правове обґрунтування вбачається, що свідоцтво надає його власнику право використовувати Торговий знак (зареєстрований стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг) надавати його в користування, а також забороняти іншим особам використовувати без його згоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1107 ЦК України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Згідно з ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

У пункті 50 Постанови пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності від 17.10.2012 №12" роз`яснено, що відповідно до статей 16, 432 Цивільного кодексу України одним із способів захисту прав є стягнення збитків (матеріальної шкоди) за порушення прав на об`єкти права інтелектуальної власності, а також компенсації за порушення авторського права і суміжних прав.

Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав вправі подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Частиною другою ст. 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" також передбачено, що порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Таким чином, у визначенні розміру збитків в частині упущеної вигоди господарським судам слід виходити з показників, які звичайно характеризують доходи суб`єкта авторського права та/або суміжних прав.

Такими показниками можуть бути: роздрібна ринкова ціна оригінального товару/ліцензійного примірника твору та об`єктів суміжних прав; плата за відповідні види використання творів та об`єктів суміжних прав, яка звичайно застосовується; інші подібні показники. При цьому, як правило, не слід зважати на систему знижок чи пільг, яка застосовується суб`єктом авторського права та/або суміжних прав у залежності від кількості придбаних примірників творів і об`єктів суміжних прав, ціни договору про розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на твір та/або об`єкт суміжних прав, інших критеріїв.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 1109 ЦК України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Оскільки, позивач є юридичною особою приватного права, яка створена з метою отримання прибутку, основним видом діяльності позивача, згідно Класифікатора видів економічної діяльності є лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами (код КВЕД 77.40), а джерелом доходу підприємством, є передання за ліцензійними договорами іншим суб`єктам господарювання невиключних майнових прав на об`єкти інтелектуальної власності власником яких він є. Таким чином у випадку, якщо б право позивача не були порушені, за звичайних обставин підприємство могло б реально одержати з кожного укладеного договору з таким суб`єктом господарювання 120 000 грн доходу. На підтвердження тому позивач надав укладений договір у споріднених правовідносинах з іншим суб`єктом господарювання.

При цьому, позивач не надавав відповідачу у будь-якому віданні або користуванні якого знаходиться ювелірна крамниця, дозволу на використання знаку для товарів та послуг - "УКРЗОЛОТО".

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства, не уклавши відповідного ліцензійного договору з власником знаку, відповідач незаконно використовував його за місцем здійснення господарської діяльності.

За таких обставин, права позивача щодо виключного права використання Торгового знаку (зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг) - відповідачем порушені.

Позивачем надано до суду оригінал укладеного між ТОВ "Маркхолдер" та ФОП Матвійко І.В. ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019 з додатком №1.

Відповідно до п. 2 Додатку №1 до Договору сума винагороди - роялті Ліцензіата за один календарний рік, починаючи з 10.10.2019 (далі - щорічно, відповідно) становить 120 000 (сто двадцять тисяч гривень 00 коп.) гривень без ПДВ.

Пунктом 3 Сторони дійшли згоди щодо щорічного порядку здійснення розрахунків, а саме: вказаний у п. 2 даного Додатку №1 розмір винагороди - Ліцензіат має сплатити Ліцензіарові до останнього місяця строку, в якому відбуватиметься використання Знаку, у безготівковій або у готівковій формі, у грошовій одиниці України - гривні, будь-яким не забороненим законодавством України способом.

Отже, ціна позову визначена позивачем, виходячи з ціни ліцензійного договору №2490 від 10.10.2019, укладеного між позивачем та ФОП Матвійко І.В.

При цьому, факт сплати чи несплати винагороди ФОП Матвійко І.В. позивачу не має суттєвого значення для даної справи. Часткова сплата такої винагороди відбулася, про що свідчать платіжні доручення, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до наказу №213/л від 01.07.2020 ТОВ "Маркхолдер" затверджено розмір винагороди - роялті за використання торгового знаку "УКРЗОЛОТО": з 01 липня 2020 року суму винагороди - роялті Ліцензіата за один календарний рік в тому ж розмірі, що діяв з 01 липня 2019 року до 01 липня 2020 року, а саме: 120 000 гривень, без ПДВ.

Отже, оскільки відповідач використовував зображення "УКРЗОЛОТО" з 25.10.2019 року і по день ухвалення у справі №912/3034/19 остаточного рішення - 09.12.2021 не припинив використання, тобто строк користування становить понад один календарний рік, вимога позивача щодо стягнення збитків у розмірі 120 000 грн. є законною та обґрунтованою.

Використання торгового знаку генерує дохід (або опосередкований - через збільшення продажів товару, або прямий - через надання платної ліцензії на використання третій особі).

Упущена вигода власника торгового знаку не може бути менше, ніж розмір роялті, який порушник мав би сплатити для отримання ліцензії на використання торгового знаку.

При цьому, відповідач не спростував розмір заявлених збитків позивачем, жодних доказів щодо зменшення розміру або отримання ним меншого розміру доходу, суду не надав.

Отже, відповідач, використовуючи товарний знак без згоди власника - позивача, позбавив його права одержати дохід у вигляді ліцензійного платежу, який він міг би отримувати, якби його право надавати згоду на використання товарного знаку не було порушено.

Таким чином, у випадку, якщо б права позивача не були порушені, за звичайних обставин позивач міг би одержати від відповідача 120 000 грн доходу, про що свідчать ліцензійний договір укладений у споріднених правовідносинах з іншим суб`єктом господарювання та наказ позивача про встановлення розміру роялті протягом 2019-2020 років.

Щодо доводів і документів, наданих відповідачем, то останній скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому чітко висловив свої заперечення проти позову: - що позивачем не надано доказів належності йому права власності на торговий знак; - що позов заявлено штучний, аналогічний до позову про заборону використання торгового знаку.

Інших доводів чи заперечень відповідачем надано не було.

Представник відповідача у відзиві не заперечував, що відповідачем використовується позначення "УКРЗОЛОТО".

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Згідно з ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Щодо актів фіксації №№3,4, скріншотів сторінок, інформації з ДЗК, свідоцтва про право власності, фото розміщення приміщення, тощо, які були залучені після надання відзиву у справі, то вказані документи не стосуються предмету справи та не спростовують заявлений позивачем до стягнення розмір збитків.

Предмет спору є стягнення збитків, завданих незаконним використання торгового знаку, а не стягнення боргу за договором оренди. Договір оренди не являється предметом дослідження по даній справі та не впливає на розгляд даної справи.

Вказані документи не підтверджують тривалість використання торгового знаку. В тому числі і Акти фіксації, не є належними доказами і не можуть підтверджувати тривалість використання. Оскільки Акти складені станом на лютий 2022 року не містять ніяких юридичних фактів і не мають юридичної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ч. 1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладених обставин, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з ФОП Колісник К.С. збитків у розмірі 120 000,00 грн доведеними, обґрунтованими, підтвердженими вірогідними доказами та такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у даній справі.

Представник позивача у поданій до суду 14.07.2022 промові позивача (заключне слово) у дебатах у справі №912/3562/19 зазначив, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом 5 днів д дня прийняття судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України - розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України - для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 5. ч. 6 ст. 238 ГПК України - у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення.

На підставі вказаних процесуальних норм господарський суд призначає таке судове засідання.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 221, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Колісник Катерини Сергіївни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (код ЄДР 42772934, 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 26-Г) збитки у розмірі 120 000,00 грн, а також 1 921,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15:00 - 28.07.2022.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, в залі суд. засідань №206.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених витрат до 19.07.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам засобами поштового зв`язку (відповідачу на адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 ), позивачу на е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачу на е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне рішення складено 19.07.2022.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.