ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. Справа№ 910/15571/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Іоннікової І.А.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022

у справі №910/15571/21 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро»

про стягнення 13 527,08 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі, позивач або Страхова компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» (далі, відповідач) про стягнення 13 527,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «СК «Уніка» відшкодувало ПрАТ «Запоріжтрансформатор» суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування вантажів №009088/2701/0000001 від 29.09.2017 у розмірі 13 527,08 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» як особа, відповідальна за завданий ПрАТ «Запоріжтрансформатор» збиток пошкодженням вантажу (трансформатора ТМН-10000/35-У1), має відшкодувати Страховій компаній вказану суму.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на встановлення вини відповідача, зокрема, належним чином складені акти, висновки експертиз, де буде встановлено, що пошкодження товару було здійснено з вини відповідача, а відтак у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» не виникає обов`язку відшкодувати позивачу заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 08.02.2022 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що ТОВ «Сілвер Бюро» на підставі укладеного із ПрАТ «Запоріжтрансформатор» договору транспортного експедирування №DL001684/009-Tz118 від 17.04.2018 організовував перевезення вантажу, належного ПрАТ «Запоріжтрансформатор». У місці розвантаження представником вантажоодержувача ТОВ «Родос» було виявлено протікання трансформаторного масла з боку трансформатора через тріщину біля зовнішньої зони, про що складено акт виявлення дефектів товару №б/н від 23.09.2020. 01.10.2020 представниками ПрАТ «Запоріжтрансформатор» проведено аналіз виникнення пошкоджень баку трансформатора та складено акт, згідно якого пошкодження бака трансформатора виникли у процесі його транспортування в результаті значних коливань вантажу.

Отже, оскільки перевізник не забезпечив безпечних умов перевезення вантажу, не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у пошкодженні вантажу під час перевезення, враховуючи презумпцію вини заподіювача шкоди, позовні вимоги у даній справі підлягали задоволенню.

Місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини справи, що згідно приписів статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судового рішення.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив

16.05.2022 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на апеляційну скаргу, у якій відповідач просив суд провадження у справі в частині стягнення суми сплаченого страхового відшкодування закрити за відсутністю доказів пошкодження вантажу в результаті неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, відмовити позивачу у відшкодуванні суми сплаченого страхового відшкодування. Водночас, відповідач у пункті 5 прохальної частини відповіді на апеляційну скаргу просив суд, у разі недостатності аргументів для відмови в скарзі, залучити до розгляду справи автомобільного перевізника, який безпосередньо виконував дане перевезення - Приватне підприємство транспортна компанія «Східний Експрес».

01.07.2022 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відповідь на відзив, у якому наголосив на тому, що вантаж було прийнято до перевезення без зауважень та відповідних відміток у товаросупровідних документах, а відсутність вини у заподіянні шкоди повинен доводити саме відповідач.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Скрипка І.М.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15571/21, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

20.04.2022 матеріали справи №910/15571/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 залишено без руху. Роз`яснено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, сплативши судовий збір у сумі 3 405, 00 грн.

05.05.2022 електронною поштою до Північного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано платіжне доручення №3301 від 04.05.2022 на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 405,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 поновлено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення13 527,08 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних у розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасника справи строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

Повідомлення із електронною копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 про відкриття апеляційного провадження, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронні адреси сторін у справі (, ), зазначені в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 строків на подання сторонами документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

29.09.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (Страховик/Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» (Страхувальник) був укладений генеральний договір добровільного страхування вантажів №009088/2701/0000001, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням вантажем - Трансформатор ТМН-10000/35-У1 в/з Т 10323/1К-04, №1631196 (згідно сертифікату №194 від 09.09.2020 до договору страхування).

17.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» (Експедитор/Відповідач) та Приватним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» (Замовник) укладено договір транспортного експедирування №DL001684/009-Tz118, предметом якого є надання Експедитором Замовнику послуг, пов`язаних з організацією та перевезенням вантажів.

На виконання умов договору транспортного експедирування №DL001684/009-Tz118 від 17.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» організувало перевезення вантажу, який належав Приватному акціонерному товариству «Запоріжтрансформатор» згідно заявки №13 від 17.09.2020 та товарно-транспортної накладної №083427/083428/1 від 21.09.2020, відвантажувальної специфікації №1 від 29.09.2020, де перевізником виступав ПП ТК «Східний Експрес» (вантаж трансформатор ТМН-10000/35-У1).

У подальшому в місці розвантаження (Хмельницька обл., м. Славута, вул. Петра Сагайдачного, буд. 3) представником вантажоодержувача ТОВ «Родорс» було виявлено протікання трансформаторного масла з боку трансформатора через тріщину біля зовнішньої зони.

Про пошкодження вантажу комісією ТОВ «Родорс» складено акт виявлення дефектів товару №б/н від 23.09.2020.

01.10.2020 комісією ПрАТ «Запоріжтрансформатор» складено акт, згідно якого пошкодження баку трансформатора сталося в процесі транспортування у результаті значних коливань грузу.

Оскільки пошкоджений вантаж - трансформатор ТМН-10000/35-У1 був застрахований за договором добровільного страхування вантажів №009088/2701/0000001 від 29.09.2017, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ПрАТ «Запоріжтрансформатор», то позивач на підставі страхового акта №00375829 від 20.11.2020 здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «Запоріжтрансформатор» у розмірі 13 527,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням №183972 від 23.11.2020.

На момент пошкодження вантажу трансформатора ТМН-10000/35-У1, цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро», як експедитора, була застрахована договором страхування відповідальності транспортного оператора №202000692.20, укладеного між АТ «СК «ІНГО» та ТОВ «Сілвер Бюро», у зв`язку з чим ПрАТ «СК «УНІКА» звернулась до АТ «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором № 202000692.20.

Листом №333 від 16.02.2021 ПрАТ «СК «ІНГО» повідомило ПрАТ «СК «УНІКА», що пошкодження вантажу трансформатора ТМН-10000/35-У 1 не є страховим випадком, визначеним умовами договору страхування відповідальності транспортного оператора №202000692.20, а тому відсутні правові підстави для виплати суми страхового відшкодування.

Як зазначає позивач у позовній заяві, пошкодження вантажу відбулось в процесі його перевезення внаслідок незабезпечення експедитором безпечних умов перевезення.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача, як особи відповідальної за завданий збиток, суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 527,08 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору транспортного експедирування №DL001684/009-Tz118 від 17.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» організувало перевезення вантажу, який належав Приватному акціонерному товариству «Запоріжтрансформатор» згідно заявки №13 від 17.09.2020 (з міста Запоріжжя, Дніпровське шосе 3 до міста Славута, вул. Петра Сагайдачного, буд. 3) та товарно-транспортної накладної №083427/083428/1 від 21.09.2020, відвантажувальної специфікації №1 від 29.09.2020, де перевізником виступав ПП ТК «Східний Експрес» (вантаж трансформатор ТМН-10000/35-У1).

23.09.2020 у місці розвантаження (Хмельницька обл., м. Славута, вул. Петра Сагайдачного, буд. 3) представником вантажоодержувача ТОВ «Родорс» було виявлено протікання трансформаторного масла з боку трансформатора через тріщину біля зовнішньої зони, про що складено акт виявлення дефектів товару №б/н від 23.09.2020.

Майнові інтереси власника втраченого вантажу (ПрАТ «Запоріжтрансформатор») були застраховані Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору добровільного страхування вантажів №009088/2701/0000001 від 29.09.2017.

Відповідно до страхового акту №00375829 від 20.11.2020, складеного ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», розмір страхового відшкодування за договором добровільного страхування вантажів №009088/2701/0000001 від 29.09.2017 становить 13 527,08 грн, на підставі якого та заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування позивачем 23.11.2020 виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у сумі 13 527,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням №183972 від 23.11.2020.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 512 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 Цивільного кодексу України). У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Отже, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором добровільного страхування вантажів №009088/2701/0000001 від 29.09.2017 позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 17.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» (Експедитор/Відповідач) та Приватним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» (клієнт) укладено договір транспортного експедирування №DL001684/009-Tz118, відповідно до умов якого Експедитор надає Клієнту послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів.

Статтею 929 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (стаття 932 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 3 статті 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

Пунктом 3.1. договору транспортного експедирування №DL001684/009-Tz118 передбачено, що експедитор має право залучити до виконання даного договору інших осіб, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед клієнтом за порушення умов даного договору.

Так, статтею 934 Цивільного кодексу України встановлено, що за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Отже, відповідно до норм законодавства та умов договору №DL001684/009-Tz118 транспортного експедирування, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» (експедитор) є особою, відповідальною за збитки, завдані власнику вантажу у зв`язку з пошкодженням вантажу.

Згідно товарно-транспортної накладної №083427/083428/1 від 21.09.2020 експедитором до перевезення був залучений перевізник - ПП ТК «Східний Експрес». Перевезення здійснювалось транспортним засобом DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» врегульовують питання щодо права особи (позивача), яка відшкодувала збитки, звернення до відповідальної особи або до винної особи, яка завдала такі збитки.

У даній справі згідно положень статей 618, 932 Цивільного кодексу України, статті 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та умов договору №DL001684/009-Tz118 транспортного експедирування передбачено відповідальність саме експедитора (відповідача) за збереження вантажу та за дії третіх осіб, які залучені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за свої дії.

Отже, позивач, відшкодувавши збитки своєму страхувальнику, набув права звернення до відповідальної особи за завдані збитки, якою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» (експедитор).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази на встановлення вини відповідача, зокрема, належним чином складені акти, висновки експертиз, де буде встановлено, що пошкодження товару було здійснено з вини відповідача, а відтак у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» не виникає обов`язку відшкодувати позивачу заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.

Колегія суддів не погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

При відшкодуванні збитків застосовуються загальні умови відшкодування шкоди, визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, які передбачають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, у спірних правовідносинах відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів звертає увагу, що із внесенням 17.10.2019 змін до Господарського процесуального кодексу України його статтю 79 Господарського процесуального кодексу України викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевезення вантажу у внутрішньому сполученні (крім небезпечних, великовантажних, великогабаритних вантажів і пошти) регулюються, зокрема, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363.

У пункті 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила) зазначено, що основним документом при перевезенні вантажу є товарно-транспортна накладна. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Пунктами 8.20., 8.21., 8.22. Правил визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню. Виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України. Вантажовідправник на вимогу водія зобов`язаний усунути виявлені недоліки в укладанні вантажу.

Із наявної у матеріалах справи товарно-транспортної накладної №083427/083428/1 від 21.09.2020 вбачається, що вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень щодо його цілісності.

Водночас, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду акт виявлення дефектів товару №б/н від 23.09.2020, складений комісією ТОВ «Родорс» (вантажоотримувачем), згідно якого у процесі поверхневого огляду трансформатора ТМН-10000/35-У1, який був доставлений 23.09.2020 на транспортному засобі марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту здійснення будь-яких дій щодо його розвантаження з транспортного засобу, у місці кріплення блоку №163196 на зварному з`єднанні фланця виявлено тріщини з правої та лівої сторони, внаслідок чого відбулося витікання трансформаторного масла з трансформатора.

01.10.2020 комісією вантажовласника ПрАТ «Запоріжтрансформатор» у результаті аналізу причин виникнення пошкодження баку трансформатора ТМН-10000/35-У1, а також конструкторської документації складено акт, у якому комісія встановила, що бак трансформатора виготовлений у відповідності до конструкторської документації і технологічного процесу виготовлення. Перед відвантаженням замовнику трансформатор пройшов повний комплекс випробувань, у тому числі на механічну міцність надлишковим тиском 50 кПа. Випробування пройшли успішно і руйнувань зварочних швів не виявлено, у тому числі навколошовних зон. Після відвантаження і розкріплення на автотранспорті був виконаний візуальний контроль на предмет наявності пошкоджень після операції відвантаження. Зауважень не було. Відвантажений на автотранспорт трансформатор був прийнятий експедитором без зауважень.

За рішенням комісії пошкодження баку трансформатора (тріщина біля навколошовної зони і як наслідок витік масла) сталося у результаті транспортування внаслідок значних коливань вантажу.

Відповідачем, у свою чергу, який є експедитором та відповідальною особою за збереження вантажу та за дії третіх осіб, які залучені ним до виконання договору транспортного експедирування, не спростовано жодними належними, допустимими та достовірними доказами того, що пошкодження вантажу сталася не з вини відповідача або перевізника або внаслідок обставин, яким він не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Суд першої інстанції, натомість, відмовляючи у задоволенні позову, всупереч статті 1166 Цивільного кодексу України переклав обов`язок доведення вини на позивача.

Отже, понесення збитків, спричинених пошкодженням вантажу, підтверджено матеріалами справи, а позовні вимоги Страхової компанії про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 527,08 грн є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, тому є такими, що підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у даній справі таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15571/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілвер Бюро» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 44; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, літ. В; код ЄДРПОУ 2033533) 13 527 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн 08 коп суми сплаченого страхового відшкодування, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп судового збору за подання позовної заяви та 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/15571/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

І.А. Іоннікова