ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Справа №914/2370/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Якімець Г.Г.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Львівської області (суддя Король М.Р.) від 30 вересня 2020 року у справі № 914/2370/19 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» про стягнення 208 842,96 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 11 685,28 грн

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» про стягнення 208 842,96грн, яку суд прийняв до розгляду.

05 лютого 2020 року до Господарського суду Львівської області надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 11685,28 грн за порушення строків оплати товару, який суд прийняв до спільного розгляду із первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

АТ «Українська залізниця» просило суд стягнути з ТОВ «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» 208 842,96 грн штрафу за невиконання умов договору щодо поставки товару.

Позивач вказує на те, що 29 листопада 2018 року відповідно до умов укладеного між сторонами договору, надіслав на електронну адресу відповідача заявку на поставку товару, проте, у визначений договором строк, поставку такого товару не було здійснено.

ТОВ «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» стверджує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору 01.06.2018, 25.07.2018 та 12.11.2018 поставив АТ «Українська залізниця» товар, проте, оплату такого товару здійснено із простроченням. На прострочену суму грошового зобов`язання нараховано 1333,71 грн три проценти річних та 10351,57 грн інфляційних втрат.

Господарський суд Львівської області рішенням від 30 вересня 2020 року у справі №914/2370/19 відмовив у задоволенні первісного позову повністю; зустрічний позов задовольнив частково; стягнув з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» 1002,55 грн три проценти річних та 180,34 грн судового збору; у решті зустрічного позову відмовив.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі №914/2370/19 та винести нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволити у повному обсязі.

Вважає оскаржене рішення незаконним, необґрунтованим, висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, справу розглянуто з порушенням процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Скаржник вказує на те, що відповідно до умов договору №Л/НХ-18531/НЮ від 21.05.2018 належним чином надіслав заявку на поставку, зокрема, договором урегульовано електронні адреси покупця та постачальника, крім того, покупцем товару є АТ «Укрзалізниця». Електронна адреса покупця є незмінна. Також, надіслав на електронну адресу суду першої інстанції знімок екрану від 14.11.2019 про відправлення заявки від 29.11.2018 № НХ Льв-1/8286 з електронним цифровим підписом. Проте місцевий господарський суд не урахував положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а саме сферу застосування закону. Заявка на поставку товару № НХ Льв-1/8286 та № НХ Льв-1/8286 має паперову форму виразу та підписана уповноваженими особами, лише їх відправка здійснювалась через електронну адресу, що не дає підстав вважати про статус заявок як електронний документ. Отже, суд невірно застосував норми Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» до правовідносин поставки, які були врегульовані сторонами в договорі №Л/НХ-18531/НЮ від 21.05.2018.

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Гриців В.М., Дубник О.П., Зварич О.В. ухвалою від 06 листопада 2020 року поновив Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк на апеляційне оскарження, відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі № 914/2370/19; апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ухвалив розглядати без повідомлення учасників справи; зупинив дію рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі № 914/2370/19 до завершення апеляційного провадження.

Суддя Дубник О.П. померла, тому було проведено повторний автоматизований розподіл і визначено колегію суддів у складі: Гриців В.М., Зварич О.В., Якімець Г.Г.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі № 914/2370/19 належить відмовити з таких підстав.

Обставини справи:

21.05.2018 між Публічним акціонерним товариством «Укрзалізниця» найменування якого в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (надалі позивач, покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» (надалі відповідач, продавець) уклали договір №Л/НХ-18531/НЮ відповідно до розділу І якого, Постачальник зобов`язується у 2018 році поставити Покупцеві товар, зазначений в специфікації №1 (Додаток №1 до договору)» а Покупець - прийняти і оплатити такий товар: найменування (номенклатура, асортимент товару): (Шестигранник) Код ДК 021:2015 -14620000-3 (Сплави). Код УКТ ЗЕД: поз. 1 - 17-, поз. 18 - (п.1.2. Договору); кількість товару - 61 460 кг (визначається в Специфікації №1 (Додаток №1)) (п.1.3. Договору); виробник товару, країна походження: ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», Україна (п.1.4. Договору).

Ціна товару визначається даним договором і приймається сторонами в національній валюті України - гривні. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації №1 (Додаток №1). Ціна за одиницю товару визначається у Специфікації №1(Додаток №1). (п.3.1. Договору).

Сума цього Договору на момент його підписання становить 2131432,80грн., у тому числі ПДВ 20% - 355238,80грн. (п.3.2. Договору).

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «ІНКОТЕРМС-2010», за реквізитами, зазначеними в заявці ПОКУПЦЯ (реквізити виробничого структурного підрозділу регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця») (п.5.1. Договору)..

Термін DAP «поставка в пункті» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення. Продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару. Даний термін може застосовуватися при поставках будь-яким видом транспорту.

Місце поставки товару: 79025, м. Львів, вул. Широка, 2, (НХГ) Головний матеріально-технічний склад. (п.5.3. Договору).

Згідно з п.5.2. Договору, поставка товару проводиться на протязі не більше 15 днів з дати відправлення заявки Покупцем (Структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», електронна адреса Покупця () на електронну адресу Постачальника (). (п.5.2. Договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (п.5.4. Договору).

Розрахунки проводяться у безготівковій формі шляхом оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунка-фактури на оплату товару (далі -рахунок) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару, (за наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних). (п.4.1. Договору).

За прострочення поставки товару Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару (п.7.2. Договору).

29.11.2018 Покупець сформував заявку №НХЛьв-1/8286, у якій просив Постачальника поставити товар, загальною вартістю 1044214,80грн з ПДВ.

Як стверджує Покупець, цю заявку він надіслав з електронної адреси на електронну адресу Постачальника 29.11.2018.

Постачальник не здійснив поставку товару, зазначеного у заявці №НХЛьв-1/8286 від 29.11.2018.

Враховуючи наведене, Покупець звернувся з первісним позовом у цій справі з вимогою про стягнення з Постачальника 208 842,96грн штрафу.

Постачальник отримання заявки Покупця №НХЛьв-1/8286 від 29.11.2018 заперечує та просить відмовити у задоволенні первісного позову. Більше того, Постачальник зазначає, що, відповідно до положень п.5.2. Договору, заявка формується Структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» Покупця, проте, заявка, копію якої долучено до первісного позову, сформована Структурним підрозділом «Служба закупівель і постачання» регіональної філії «Львівська залізниця» Покупця, що вказує на невідповідність такої заявки досягнутим, відповідно до Договору, домовленостям.

Водночас Постачальник зазначає, що Покупець допустив прострочення оплати товару, поставленого у відповідності до умов Договору до моменту формування заявки.

Ураховуючи наведене, Постачальник звернувся із зустрічним позовом у цій справі з вимогою про стягнення з Покупця 1333,71грн трьох процентів річних та 10351,57грн інфляційних втрат.

Господарський суд Львівської області рішенням від 30 вересня 2020 року у справі №914/2370/19 відмовив у задоволенні первісного позову повністю; зустрічний позов задовольнив частково; стягнув з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ГІДРОЕНЕРГОБУД» 1002,55грн три проценти річних та 180,34 грн судового збору; у решті зустрічного позову відмовив.

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги переглядає рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі №914/2370/19 в частині відмови у задоволенні первісного позову.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За обставинами справи, між сторонами виникли взаємні права та обов`язки за договором №Л/НХ-18531/НЮ від 21.05.2018, який за умовами є договором поставки.

Зокрема, пунктом 5.1. Договору визначено, що Постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «ІНКОТЕРМС-2010», за реквізитами, зазначеними в заявці ПОКУПЦЯ (реквізити виробничого структурного підрозділу регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»).

Згідно з п.5.2. Договору, поставка товару проводиться на протязі не більше 15 днів з дати відправлення заявки Покупцем (Структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», електронна адреса Покупця () на електронну адресу Постачальника ().

29.11.2018 Покупець сформував заявку №НХЛьв-1/8286, у якій просив Постачальника поставити товар, загальною вартістю 1 044 214,80грн з ПДВ.

Як стверджує Покупець, цю заявку він надіслав з електронної адреси на електронну адресу Постачальника 29.11.2018, підтвердженням чого є скріншот, що містить інформацію про здійснене 29.11.2018 відправлення сканкопії заявки №НХЛьв-1/8286 від 29.11.2018.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами договору сторони досягли домовленості про формування та надіслання заявки на поставку товару у процесі електронного документообігу.

У зв`язку з цим суд керувався приписами статей 1, 5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції чинній на момент формування заявки) (далі Закон) та констатував, що в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів того, що заявку №НХЛьв-1/8286 від 29.11.2018 було підписано електронним підписом Покупця, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такої заявки не захищений від внесення правок та викривлення, а відтак, враховуючи положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», заявка не може бути підставою для її обліку і не має юридичної сили.

Суд вказав і на невідповідність змісту заявки досягнутим, відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Договору, домовленостям між сторонами щодо суб`єкта, який вправі ініціювати поставку та місця здійснення такої поставки, а саме:

відповідно до п.5.2. Договору, суб`єктом, якому надано право сформувати та надіслати на електронну адресу Постачальника заявку на отримання товару, визначено - Структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»;

відповідно до п.5.3. Договору, місце поставки товару: 79025, м. Львів, вул. Широка, 2, (НХГ) Головний матеріально-технічний склад.

Проте, заявка сформована не Структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» Покупця, а Структурним підрозділом «Служба закупівель і постачання» регіональної філії «Львівська залізниця» Покупця. Докази на підтвердження повноважень Структурного підрозділу «Служба закупівель і постачання» регіональної філії «Львівська залізниця» Покупця на відправлення спірної заявки відсутні.

Щодо місця поставки, то в заявці таким визначено 79025, м. Львів, вул. Широка, 2, (НХГ) Служба закупівель і постачання. Натомість відповідно до п.5.3. Договору, місце поставки товару: 79025, м. Львів, вул. Широка, 2, (НХГ) Головний матеріально-технічний склад.».

Також суд керувався положеннями ч.ч.1-3 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» про те, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Суд констатував, що Постачальник отримання ним заявки на поставку товару заперечив. Натомість у матеріалах справи відсутні докази одержання Постачальником електронного документа заявки №НХЛьв-1/8286 29.11.2018. А відсутність доказів, підтверджуючих факт отримання Постачальником визначеної умовами Договору заявки Покупця на поставку товару, унеможливлює встановити обізнаність Постачальника про волевиявлення Покупця щодо необхідності здійснення поставки зазначеного у такій заявці товару,

Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що позивач не довів виникнення у відповідача обов`язку здійснити поставку товару згідно заявки №НХЛьв-1/8286 29.11.2018, а отже, не довів, що Постачальник (відповідач) допустив прострочення поставки товару. Відповідно, відсутні підстави для застосування пункту 7.2. Договору стягнення штрафу за прострочення поставки товару.

Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Адже сторони домовились, що заявку на поставку товару Покупець (Структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», електронна адреса Покупця () відправляє на електронну адресу Постачальника ().

Тобто, щодо надіслання заявки на поставку товару сторони обрали електронний документообіг. Відповідно, для застосування відповідальності у вигляді штрафу за прострочення поставки товару необхідні докази на підтвердження факту одержання заявки Постачальником, а також відповідність змісту заявки умовам п.5.2. договору.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі №914/2370/19 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому суд залишає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» без задоволення.

За приписами частин 4 і 5 статті 240 ГПК України, у розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 30 вересня 2020 року у справі №914/2370/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» без задоволення.

Витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя Г.Г.Якімець