УХВАЛА

м. Київ

25.07.2022Справа № 910/6248/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостачальник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" про стягнення 188 298,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопостачальник" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" (далі - Підприємство) 188 298,73 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 13 вересня 2021 року № 199-21.

Частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Предметом позову в цій позовній заяві є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 13 вересня 2021 року № 199-21 про постачання електричної енергії.

Із позовних матеріалів вбачається, що цей договір було укладено з метою забезпечення постачання електричної енергії до об`єктів нерухомого майна, що розташоване за адресою: місто Кагарлик, вулиця Став`янка, будинок 95. Споживання електричної енергії за вказаним договором здійснювалось за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, відповідно до правил виключної підсудності.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1998/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 дійшла висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду в цій постанові дійшла висновку про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно, при користуванні яким виникла заборгованість зі сплати спожитої електричної енергії, знаходиться у місті Кагарлик, тож вирішення цього спору віднесено до територіальної юрисдикції Господарського суду Київської області.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Оскільки дана позовна заява не підсудна Господарському суду міста Києва, остання разом із доданими до неї документами підлягає передачі за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 233, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопостачальник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" про стягнення 188 298,73 грн з доданими до неї матеріалами передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 16/108).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 25 липня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко