18.07.2022Справа № 910/2160/19
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
про розподіл судових витрат у справі №910/2160/19
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. ПЛЮС"
про стягнення 34 871,16 грн.
без виклику учасників справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі №910/2160/19 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" 34 871,46 грн заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн.

10.06.2019 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 замінено у справі №910/2160/19 позивача та стягувача - Товариство з обмеженого відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 12; ідентифікаційний код 37310549) - змінено найменування на Товариство з обмеженого відповідальністю "Сайнеко" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, пр.-т Академіка Глушкова, 40, оф. 315; ідентифікаційний код 38039872).

14.02.2022 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшла скарга на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), в якій скаржник просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні №59645528 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19, які полягали у винесенні постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 09.08.2021 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19 на підставі пункту другого частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 09.08.2021 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19 на підставі пункту другого частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) задоволено повністю, визнано неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні №59645528 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19, які полягали у винесенні постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 09.08.2021 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19 на підставі пункту другого частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", скасовано постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 09.08.2021 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19 на підставі пункту другого частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

24.06.2022 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшла заява про покладення на відділ ДВС витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 9900,00 грн., які були понесені скаржником (заявником) у зв`язку з розглядом судом скарги на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ).

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява позивача (скаржника) про вирішення питання щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у скарзі на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) скаржником було вказано, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із оскарженням дій Державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59645528 щодо примусового виконання наказу і Господарського суду міста Києва від 10 червня 2019 року по справі №910/2160/19, не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України, в котрих відповідно знаходяться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. При цьому, сторони керуються тим, що вартість однієї години роботи Виконавця складає від 800,00 грн. до 900,00 грн. (в залежності від різного роду умов та чинників, де орієнтовна загальна кількість годин визначається на рівні в цілому не більше 6-8 годин), вартість участі у судовому засіданні складає від 1 500,00 грн. до 1 800,00 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників), а також розмір додаткової оплати (гонорару) за прийняття позитивного для Скаржника рішення (задоволення скарги), котрий не перевищуватиме одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, до скарги було додано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.09.2009 Грищенко О.М. та довіреність б/н від 12.08.2021.

В свою чергу, при поданні заяви про розподіл судових витрат у справі №910/2160/19 скаржником (позивачем) долучено копію договору №08-02-2022/4 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) (договір) від 08.02.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець) відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ "В.В.С. ПЛЮС" та Шевченківським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м.Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні №59645528 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/2160/19.

Відповідно до п.1.2 договору правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

У п.3.1 договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість 1 години роботи виконавця складає 900,00 грн. по підготовці матеріалів. При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу адвокатських послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону. Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема та не обмежуючись становить: - ознайомлення з матеріалами справи, отриманими в суді - 1100,00 грн; - судове засідання - 1500,00 грн; - побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складення процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги - з розрахунку 900,00 грн/година.

Згідно з п.3.2 договору замовник повинен здійснити сплату грошових коштів наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг оплачується протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом скарги замовника на бездіяльність Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м.Київ) у справі №910/2160/19.

Відповідно до п.3.8 договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

22.06.2022 між сторонами договору №08-02-2022/4 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.02.2022 складено акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) з детальним переліком наданої правничої допомоги, яким підтверджено, що скаржник (позивач) в якості замовника прийняв послуги за вищевказаними угодами на суму 9 900,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, скаржником (позивачем) в своїй заяві про ухвалення додаткового рішення визначено загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 900,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Як встановлено судом, скаржником (позивачем) долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022, на підставі договору №08-02-2022/4 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.02.2022, з якого вбачається, що адвокатом були надані наступні види правової допомоги на загальну суму 9 900,00 грн.:

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її, правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №10-2/0.2 від 10 лютого 2022 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59645528 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 червня 2019 року по справі №910/2160/19. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва скарги вих. №10-2/02 від 10 лютого 2022 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Шевченківського В ДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59645528 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 червня 2019 року по справі №910/2160/19 (6 годин);

- витрати часу на прибуття до суду для участі у судовому засіданні, котре відбулось 21 червня 2022 року, у справі №910/2160/19 за скаргою вих. №10-2/02 від 10 лютого 2022 року ТОВ "Компанія "HІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ. Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59645528 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 червня 2019 року по справі №910/2160/19 (1 година);

- участь у судовому засіданні, котре відбулось 21 червня 2022 року, у справі №910/2160/19 за скаргою вих. №10-2/02 від 10 лютого 2022 року ТОВ "Компанія "HІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59645528 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 червня 2019 року по справі №910/2160/19 із врахуванням часу очікування початку судового засідання та його тривалості, а також надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 1 500.00 грн.;

- додаткова оплата (гонорар) адвоката на підставі пункту 3.8. договору №08-02-2022/4 про Надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08 лютого 2022 року у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішенця у справі №910/2160/19 за скаргою вих. №10-2/02 від 10 лютого 2022 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59645528 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10 червня 2019 року по справі №910/2160/19 - 2 100.00 грн.

Згідно з п.2 зазначеного акту загальна вартість вказаних послуг склала 9 900,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

В свою чергу, від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених витрат не надходило.

Проте як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №756/2114/17 "при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі "Двойних проти України", від 10 грудня 2009 р. у справі "Гімайдуліна і інші проти України", від 23 січня 2014 р. у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 26 лютого 2015 р. у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зазначеній вище постанові Верховний Суд зменшив розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо:

- заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо);

- суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо);

- заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За висновком суду, враховуючи предмет та підстави поданої скаржником скарги, заявлений скаржником до стягнення з ДВС розмір витрат на правову допомогу адвоката не є обґрунтованим та не є пропорційним до предмета спору, їх розмір не є необхідним, неминучим та розумним.

При цьому, виходячи з обставин даної справи, відсутні підстави вважати, що заявлений скаржником до стягнення з ДВС розмір витрат на правову допомогу адвоката у сумі 9900,00 грн. відповідає критеріям дійсності та необхідності їх понесення.

Відповідно до вимог ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиції правовим висновкам суду, відображеним в ухвалі, суд дійшов до висновку, що обґрунтованою та співмірною є сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задовольнити частково.

2. Стягнути з ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КИЄВІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ) (Україна, 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, будинок 110, ідентифікаційний код 34967593) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (Україна, 03187, місто Київ, ПРОСПЕКТ АКАДЕМІКА ГЛУШКОВА, будинок 40, офіс 315, ідентифікаційний код 38039872) 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковою ухвалою законної сили.

Згідно з приписами статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Повний текст додаткової ухвали складений 18.07.2022.

Суддя І.В. Приходько