ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року Справа №903/55/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

суддя Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський на рішення Господарського суду Волинської області від 08.06.2022 у справі №903/55/22 (суддя Слободян О.Г., повний текст рішення складено 17.06.2022)

за позовом керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі 1) Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області

2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Волинської обласної державної адміністрації

2) Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський

до товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні"

про стягнення 495701 грн. 05 коп. шкоди

за участю представників:

прокуратури - Ковальчук І.Л.,

позивача-1 - не з`явився,

позивача-2 - не з`явився,

відповідача - Котович Б.В.,

третьої особи-1 - не з`явився,

третьої особи-2 - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.06.2022 року позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" на користь держави в особі Устилузької міської ради шкоду, завдану самовільним зайняттям земельної ділянки, у розмірі 495701,05 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" на користь Волинської обласної прокуратури 7435,52 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування свого рішення, посилаючись на ст.116, 123-126, 157, 211 Земельного кодексу України, ст.56 Закону України "Про охорону земель", приймаючи до уваги висновок експерта №8631/8632 від 22.01.2020 щодо розміру заподіяної шкоди, а також рішення судів у справах №140/1612/19, №857/8090/19 та №154/1856/19, якими, на думку суду, підтверджено факт самовільного зайняття земельної ділянки без правовстановлюючих документів із цільовим призначенням "землі оборони", її місцезнаходження та розмір (14,3 га), господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав користування товариством з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" спірної земельної ділянки та відповідно обов`язок відповідача сплатити на користь держави в особі Устилузької міської ради шкоду в розмірі 495701,05 грн.

Крім того, господарський суд першої інстанції встановив, що Устилузька міська рада Володимир-Волинського району Волинської області є органом, який є отримувачем коштів, нарахованих за самовільне використання земельної ділянки та уповноваженим звертатися до суду з позовом про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, на підставі п. 10.1.1, 14.1.147, 265.1.3, ст.269, 270 Податкового кодексу України, ст.16, 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету".

Суд також вважає, що оскільки шкода заподіяна ТОВ "П`ятидні" внаслідок самовільного посіву сільськогосподарських культур на земельній ділянці державної власності, тому дії товариства не мають відношення до військової та оборонної сфери. З огляду на що, твердження третьої особи - КЕВ м.Володимир-Волинський, яка не є власником спірної земельної ділянки, що шкоду в розмірі 495701,05грн слід стягнути на користь КЕВ м.Володимир-Волинський, не заслуговують на увагу суду.

Щодо підстав звернення прокурора з позовом у даній справі суд першої інстанції вказав, що оскільки Головним управління Держгеокадастру у Волинській області встановлено факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки на площі 14,3 га за межами населених пунктів Устилузької ОТГ Володимир-Волинського району Волинської області, об`єктом перевірки була земельна ділянка, а не господарська діяльність підприємсва і перевірці підлягало саме самовільне зайняття земельної ділянки ТОВ "П`ятидні", а не використання земельної ділянки у процесі господарювання, припис №0006 від 16.01.2019, яким зобов`язано директора ТОВ "П`ятидні" звільнити вищевказану земельну ділянку, не скасовано, шкода, завдана самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 495701,05грн відповідачем не сплачена, а позивачі не зверталися до суду щодо стягнення з відповідача завданої шкоди, тому прокурор правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" про стягнення 495701,05 грн. відмовити повністю.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, відповідач, посилаючись на ст.198 ЗК України, ст.1, 5-1, 17-1 ЗУ "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність", вказує, що матеріалами справи не доведено законності визначення площі землі, тому і зазначено "орієнтовна площа 14, 3 га", тобто як припущення. Оскільки розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається згідно формули, яка містить показник площі такої ділянки, отже і шкода прямо залежить від точного розміру земельної ділянки та її цільового призначення. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують приналежність самозайнятої земельної ділянки до "земель оборони". Крім того, проведена економічна експертиза, підтверджує лише безпомилковість проведення економічних розрахунків, експерт не досліджував правильність наданих показників площі та середньорічного доходу, який можна отримати від використання землі за цільовим призначенням, а тому висновок економічної експертизи є недопустимим доказом, не дає змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які мають значення для справи.

Відповідач вказав на відсутність процесуальної дієздатності позивачів у даній справі, оскільки не доведено, що Устилузька міська рада чи ГУ Держгеокадастру у Волинській області не є користувачем або власником спірної земельної ділянки. З огляду на вказане вважає, що суд першої інстанції в порушення норм п.1 ч.1 ст.226 ГПК України не залишив позов без розгляду.

Прокурор подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення Господарського суду Волинської області від 19.04.2022 залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Прокурор, зокрема, звертає увагу на правильність визначення площі самовільно зайнятої земельної ділянки, оскільки формування земельної ділянки, встановлення її меж шляхом проведення обстеження земельної ділянки є однією із можливих (але не єдиних) методів, які застосовують у своїй роботі інспектори територіальних органів Держгеокадастру, що і підтверджено рішенням Волинського окружного адміністративного суду та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 у справі №857/8090/19. З огляду на вказане, вважає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області вірно проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у сумі 495701,05 грн.

Крім того, прокурор вказує на підставність звернення з даним позовом до суду, оскільки Устилузька міська рада не планувала самостійно захищати інтереси держави, хоча і знала про факт порушення вимог земельного законодавства, що свідчить про неналежне виконання своїх повноважень вказаного органу. Повноваження ГУ Держгеокадастру у Волинській області щодо звернення до суду з метою стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, передбачені пп.34 п.4 "Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області", затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016.

Отже, збитки завдані безпосередньо Устилузькій міській раді Володимир-Волинського району, крім цього, у зв`язку із тим що ТОВ "П`ятидні" самовільно зайняло відповідну земельну ділянку та уникнуло процедури набуття права на землю із земель комунальної власності за результатами аукціону, згідно ст. 116 ЗК України, міська рада втратила кошти, які могла б отримати від продажу права оренди земельної ділянки на аукціоні та кошти, які отримувала б від оренди відповідної землі

Позивач-2, Головне Управління Держгеокадастру у Волинській області, також подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки останнє прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є обґрунтованим та прийнятим з повним та всебічним з`ясуванням фактичних обставин справи, а доводи, викладені в скарзі, є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Щодо встановлення площі самовільно зайнятої земельної ділянки, позивач-2 вказує, що обрахунок площі здійснювався інспектором при проведенні перевірки шляхом проведення обстеження земельної ділянки та відповідно до інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :00:001, наданої Державним кадастровим реєстратором, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинський подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, згідно якого вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, так як кошти за завдані збитки слід стягувати на користь установи Міністерства оборони України, а саме КЕВ м.Володимир-Волинський.

Крім того, не погоджуючись з прийнятим рішенням, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинський звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Судові витрати понесені по справі стягнути з позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає на вірність висновків Господарського суду Волинської області, що ТОВ "П`ятидні" при здійсненні господарської діяльності на території Володимир-Волинського району самовільно зайняло та використовувало земельну ділянку із земель державної власності цільове призначення для розміщення та постійної діяльності Збройних сил України (землі оборони), кадастровий номер якої не визначався, орієнтовною площею 14,3 га. Однак, при цьому суд не звернув увагу, що самовільно зайняті землі відповідачем знаходяться за межами населених пунктів Устилузької ОТГ, а тому дійшов хибного висновку про те, кому саме слід відшкодовувати шкоду завдану самовільним зайняттям земельної ділянки.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка відноситься до "земель оборони", які згідно перехідних положень Земельного кодексу України перебувають у розпорядженні Волинської обласної державної адміністрації як власника, а також передання земель оборони (у тому числі спірної земельної ділянки) у постійне користування КЕВ м.Володимир-Волинський на підставі державного акту від 30.07.1980 року №1, приймаючи до уваги, що КЕВ м.Володимир-Волинський є платником земельного податку та відповідно до вимог Податкового кодексу України щорічно подає декларацію і сплачує земельний податок за згадану земельну ділянку на рахунки Устилузької ОТГ, апелянт вважає, що в даному випадку шкоду завдано Міністерству оборони України в особі КЕВ м.Володимир-Волинський, тому і кошти за завдану шкоду належать Квартирно-експлуатаційному відділу, які слід стягувати по наслідках іншої нової судової справи.

У відповідності до ст.263 ГПК України, прокурор подав відзив на апеляційну скаргу третьої особи, у якому просить у її задоволенні відмовити, а рішення Господарського суду Волинської області залишити без змін.

Прокурор, зокрема, зазначає, що шкода заподіяна ТОВ "П`ятидні" внаслідок самовільного посіву сільськогосподарських культур, відтак дії товариства не мають жодного відношення до військової та оборонної сфери. Виходячи з вказаного, відсутні підстави вважати, що виключно спеціалізована прокуратура у військовій і оборонній сферах вправі звертатись із позовом про стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки.

У судове засідання, призначене на 26.07.2022 року, позивачі та треті особи не забезпечили явку повноважних представників.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст.202 ГПК України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Головного Управління Держгеокадастру у Волинській області №0006 від 09.01.2019 року "Про здійснення планового заходу контролю" (т.1, а.с.18-19) визначено здійснити плановий захід державного нагляду (контролю) ТОВ "П`ятидні".

На виконання вказаного наказу та виданого на його підставі посвідчення №0006 від 09.01.2019 року (т.1, а.с.20-21), у період з 10.01.2019 по 16.01.2019 державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах разом з державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області провели плановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням ТОВ "П`ятидні" вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

За результатами проведення планового заходу контролю встановлено, що ТОВ "П`ятидні" при здійснені господарської діяльності на території Устилузької ОТГ Володимир-Волинського району використовує земельну ділянку із земель державної власності із цільовим призначенням "землі оборони", орієнтованою площею 14,3 га за відсутності будь-яких прийнятих рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про надання вищевказаної земельної ділянки в користування, що є порушенням ст. 125, 126 ЗК України та відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття вищевказаної земельної ділянки. Вказані порушення зафіксовані в акті №0006 від 16.01.2019 року (т.1, а.с.22-31), який підписано уповноваженою особою ТОВ "П`ятидні" без зауважень.

Як вбачається із даних акта, встановлення площі самовільно зайнятої земельної ділянки інспектором при проведенні перевірки здійснювалося шляхом проведення обстеження земельної ділянки та відповідно до інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :00:001, що надана Державним кадастровим реєстратором. Крім того, встановлено, що вказана земельна ділянка обробляється єдиним масивом (посів сільськогосподарських культур (озима пшениця)) із суміжними земельними ділянками з кадастровими номерами :05:001:0349 та :05:001:0130, які на праві оренди використовує ТОВ "П`ятидні".

На підставі акта перевірки Головне Управління Держгеокадастру у Волинській області видало припис №0006 від 16.01.2019 року (т.1, а.с.32-34), згідно з п.1 якого зобов`язано директора ТОВ "П`ятидні" Діброву В.Г. у тридцятиденний термін вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, а саме: звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.

У повідомленні про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 23.01.2019 №0011 (т.1, а.с.35), складеному державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах Бернацьким А.С., вимагалось у 15-ти денний термін сплатити розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 495 701,05 грн.

Вказаний розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за межами населених пунктів Устилузької ОТГ Володимир-Волинського району Волинської області було проведено Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області у відповідності до "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №963 (т.1, а.с.36-37) та надіслано директору відповідача 24.01.2019 поштою.

Вказаний розмір шкоди також вказується у висновку експерта №8631-8632 від 22.01.2020, складений судовим експертом в межах кримінального провадження (т.1, а.с.96-207).

Крім того, 01.01.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення №0005 (т.1, а.с.38-41), згідно якого ТОВ "П`ятидні" при здійсненні господарської діяльності на території Устилузької ОТГ (Устилузької міської ради) Володимир-Волинського району використовує земельну ділянку із земель державної власності цільове призначення для розміщення та постійної діяльності Збройних сил України, кадастровий номер якої не визначався, орієнтовною площею 14,3 га. Дана земельна ділянка обробляється (посів сільськогосподарських культур (озима пшениця)) єдиним масивом, як і суміжні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0349 та :05:001:0130, які на праві оренди використовує ТзОВ П`ятидні. При цьому, будь-які рішення органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування про надання даної земельної ділянки ТОВ "П`ятидні" відсутні, що свідчить про факт самовільного зайняття даної земельної ділянки. Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена пунктом б частини першої ст.211, статтею 53-1 КУпАП. Примірник протоколу отримав директор юридичної особи.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення державним інспектором винесено постанову про закриття справи від 01.03.2019 №0006/0015/По/05/01-19, в якій зазначено про те, що директором ТОВ "П`ятидні" Дібровою В.Г. порушено вимоги ст.125,126 та ч. 2 ст.168 ЗК України, відповідальність за вчинене правопорушення, передбачена статтями 53-1 та 53-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При розгляді справи зроблено висновок, що в порушенні щодо використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.197-1 Кримінального кодексу України, через що справу про адміністративне правопорушення закрито, а матеріали справи передані до ГУ Національної поліції у Волинській області (т.1, а.с.42-44).

За фактом самовільного зайняття ТОВ "П`ятидні" земельних ділянок, загальною площею 14,3 га на території Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області області, Головним управлінням Національної поліції у Волинській області 08.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000406 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України (т.1, а.с.17). Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі №140/1612/19 позов ТОВ "П`ятидні" задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №0006 від 16.01.2019 в частині самовільного зайняття земельної ділянки із земель державної власності цільове призначення для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, кадастровий номер якої не визначається, орієнтовною площею 14,3га за межами населених пунктів Устилузької ОТГ Володимир-Волинського району Волинської області (т.1, а.с.53-60).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 (справа №857/8090/19) рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі №140/1612/19 скасовано, у задоволені позову ТОВ "П`ятидні" відмовлено (т.1, а.с.62-69).

Крім цього, рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24.09.2019 (справа №154/1856/19) відмовлено у задоволенні позову ТОВ "П`ятидні" до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення (т.1, а.с.70-74).

Постановою Верховного Суду від 28.07.2021 (справа №140/1612/19) постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 залишено без змін. Постанова внесена до даних Єдиного державного реєстру судових рішень та набрала законної сили 28.07.2021 (т.1, а.с.75-79).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги несплату на даний час відповідачем шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки на суму 495701,05 грн., прокурор звернувся з даним позовом до господарського суду.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, листом Волинської обласної прокуратури від 15.10.2020 за №15-1807вих-10 (т.1, а.с.80) прокурор просив Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати інформацію про причини невжиття заходів щодо стягнення із ТОВ "П`ятидні" шкоди, завданої самовільним зайняттям землі. Аналогічний лист був надісланий також Володимир-Волинською окружною прокураторою на адресу ГУ Держгеокадастру (№50-1340вих-21 від 02.11.2021 - т.1, а.с.34-35).

Натомість, листами №10-3-0.4-7666/2-20 від 17.11.2020 (т.1, а.с.81), №10-3-0.4-5936/2-21 від 15.11.2021 (т.1, а.с.86) Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повідомило, що виявлені під час перевірки ТОВ "П`ятидні" порушення містять ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ст.197-1 ККУ, всі оригінали матеріалів перевірки, що були складені за результатом проведених заходів спрямовано до ГУ Національної поліції у Волинській області.

Крім того, Устилузьку міську раду прокуратура також просила надати інформацію щодо вжиття заходів щодо стягнення із ТОВ "П`ятидні" шкоди, завданої самовільним зайняттям землі та чи будуть вживатись такі заходи в судовому порядку (лист №50-28вих-22 від 10.01.2022 т.1, а.с.92-93).

На вказаний лист, Устилузька міська рада повідомила, що у неї відсутні матеріали, які підтверджують факти самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ "П`ятидні" та щодо розрахунку шкоди на суму 495701,05 грн., оскільки представників міської ради не залучали для проведення вказаної перевірки, у зв`язку з чим у міської ради відсутні підстави та відповідні матеріали для звернення до суду щодо стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки (т.1, а.с.94-95).

Враховуючи вищевикладене, надаючи оцінку наявності підстав представництва прокурором інтересів держави, суд апеляційної інстанції констатує, що прокурор, у встановленому законом порядку звертаючись з позовом, обґрунтував порушення інтересів держави, вказав у чому полягає бездіяльність органів, в інтересах яких звертається до суду, щодо захисту законних інтересів держави, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, враховуючи встановлені в ході перевірок обставини, всупереч своїх повноважень щодо вжиття відповідно до закону заходів для стягнення шкоди за самовільно зайняту земельну ділянку, не вжило відповідних заходів з метою усунення порушення, вказаного у позові. Крім того, Устилузька міська рада також не планувала самостійно захищати інтереси держави та звертатись із відповідним позовом до суду, що підтверджується листом №67/01-31/2-22 від 13.12.2022 року (т.1, а.с.94).

З огляду на вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, що спростовує доводи апеляційної скарги відповідача у відповідній частині.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ст.13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

В силу статей 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Самовільним зайняттям земельної ділянки, відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Під самовільним зайняттям земельної ділянки слід розуміти будь-які дії особи, які свідчать про заволодіння та/або користування земельною ділянкою за відсутності рішення органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування чи державного органу приватизації про передачу у власність чи надання у користування земельної ділянки або правочину, яким засвідчується перехід прав на земельну ділянку від попереднього власника чи землекористувача до особи, що заволодіває земельною ділянкою, а так само за відсутності інших передбачених законодавством юридичних фактів, які підтверджують виникнення в особи права власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на неї або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є самовільним заняттям земельної ділянки (постанова Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №1940/1655/18).

Згідно зі ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності до п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів порушує зазначені державні інтереси, унеможливлює правомірне отримання коштів за таке користування та перешкоджає законному розпорядженню земельними ділянками.

Згідно ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Відповідно до статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами вказаної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у спорі про відшкодування заподіяної шкоди, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Щодо наявності шкоди у даних спірних правовідносинах та розрахунку розміру заподіяної шкоди самовільним зайняттям земельної ділянки, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки державний інспектор керувався "Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженою постановою КМУ №963 від 25.07.2007, та, зокрема, розраховував розмір шкоди за формулою Шс=Пс*Нп*Кф*Кі, де Пс площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів; Кі коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель.

Отже, розмір заподіяної шкоди нерозривно пов`язаний із такими елементами як площа самовільно зайнятої земельної ділянки та нормативно грошова оцінка земельної ділянки, а тому вказані елементи є первинними у доказуванні розміру шкоди. Відсутність визначення чітких меж самовільно зайнятої земельної ділянки не лише позбавляє суд встановити її чітку площу, а і визначити чітке місце розташування такої земельної ділянки.

Подібні висновки щодо необхідності підтвердження та встановлення дійсного розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, та до якої подано позов про стягнення шкоди за самовільно зайняті земельні ділянки, зокрема, актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки викладені в постановах Верховного Суду від 09.04.2020 року у справі №915/1806/19, від 27.01.2020 у справі №924/653/18, від 05.02.2020 у справі №924/196/19.

За змістом ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 9 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно з ст.1 Закону України "Про державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною 1 ст.11 Закону України "Про державний земельний кадастр" передбачено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

При цьому у ст.15 вказаного Закону наведено перелік відомостей про земельні ділянки, за змістом якого до Державного земельного кадастру включаються, зокрема, такі відомості: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель). Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в ч.2 ст.30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, опису виявлених порушень вимог законодавства згідно акта №0006 від 16.01.2019 року (т.1, а.с.28), припису №0006 від 16.01.2019 року (т.1, а.с.32), протоколу допиту свідка від 07.05.2019 (т.1, а.с.45-49), ТОВ "П`ятидні" на території Устилузької ОТГ Володимир-Волинського району використовує земельну ділянку із земель державної власності цільове призначення для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, кадастровий номер якої не визначався орієнтовною площею 14,3 га.

З огляду на вказане, спірна земельна ділянка не є сформованою, оскільки не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру.

Відсутність сформованості земельної спірної ділянки, як об`єкту цивільних прав, також підтверджується і тим, що розмір спірної земельної ділянки, яка використовується відповідачем, було орієнтовно встановлено державним інспектором шляхом проведення обстеження земельної ділянки та відповідно до інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :00:001, що надана Державним кадастровим реєстратором.

Враховуючи викладене, апеляційним судом встановлено, що спірна земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав у розумінні положень ст.79-1 ЗК України, а точні координати частини земельної ділянки при її обстежені встановлені не були, що і зумовило визначення лише орієнтовної площі земельної ділянки та помилкове покладення в основу розрахунку розміру шкоди єрієнтовних величин.

Також, як вбачається з розрахунку розміру завданої шкоди (т.1, а.с.36) в його основу покладено, зокрема, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель. Натомість апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази визначення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, що також унеможливлює здійснення вірного розрахунку завданих збитків і відповідно визнання обґрунтованим розрахунку позивача.

З огляду на викладене, надаючи оцінку здійсненому позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми збитків, приймаючи до уваги відсутність доказів формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні ст.79-1 ЗК України та відсутність визначення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не було доведено розрахунок розміру заявленої до стягнення шкоди, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість позовних вимог, та як наслідок відмову у їх задоволенні. Наведене підтверджує доводи апеляційної скарги відповідача у відповідній частині. Відтак, прокурором не доведено розмір завданих збитків, що виключає можливість застосування ст.1166 ЦК України до спірних правовідносин.

Крім того, невставновлення чітких меж та точного місцязнаходження земельної ділянки, позбавляють суд також можливості дійти висновку про належність самовільно зайнятої земельної ділянки на праві власності чи праві користування будь-кому із учасників даного спору.

Отже, суд позбавлений можливості надати оцінку доводам апелянта ТОВ "П`ятидні" про правильність визначення прокурором позивачів, за захистом інтересів яких він і звернувся до суду.

Щодо апеляційної скарги третьої особи, колегія суддів звертає увагу, що єдиною підставою скасування рішення суду третя особа як апелянт зазначає те, що саме вона як постійний землекористувач має право на стягнення збитків завданих самовільним зайняттям земельної ділянки. При цьому, така третя особа не зверталась до відповідача з самостійними позовними вимогами.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, а саме недоведеність точного місцярозташування земельної ділянки, її площі, та як наслідок недоведеність розміру заподіяних збитків, як первинних обставин доказування в спірних правовідносинах, наведені третьою особою в апеляційній скарзі доводи не можуть бути окремою підставою для скасування рішення суду, а тому вказана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

За змістом п.2 ч. 1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для стягнення заподіяної шкоди з відповідача, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат визначений статтею 129 ГПК України, частиною 4 якої передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до частини 1 статті 123 цього Кодексу належать витрати зі сплати судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Правовий аналіз зазначених норм процесуального законодавства свідчить, що витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу між сторонами та у випадку, зокрема, відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача.

У справі, що розглядається, за позовом прокурора в інтересах держави в особі Устилузької міської ради та ГУ Держгеокадастру у Волинській області статусу позивачів набули саме вказані органи.

Матеріали справи не містять заперечень позивачів щодо подачі цього позову, у поясненнях, запереченнях, відзивах на апеляційні скарги тощо, таких заперечень не висловлено.

Отже, у розумінні вимог ч.1 ст.123 та п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України, а також у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, витрати пов`язані з розглядом справи, понесені ТОВ "П`ятидні" під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, мають покладатися на позивачів у справі, а саме на Устилузьку міську раду та ГУ Держгеокадастр у Волинській області.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський на рішення Господарського суду Волинської області від 08.06.2022 у справі №903/55/22 відмовити.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.06.2022 у справі №903/55/22 задоволити.

3. Рішення Господарського суду Волинської області від 08.06.2022 у справі №903/55/22 скасувати та прийняти нове рішення.

4. У позові керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про стягнення 495701,05 грн. шкоди відмовити.

5. Стягнути з Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області (44731, Волинська обл., Володимир-Волинський район, м.Устилуг, вул.Володимирська, буд.40, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" (44730, Волинська обл., Володимир-Волинський район, с.П`ятидні, вул.Незалежності, буд.56, ) 5576,64 грн. (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень шістдесят чотири копійки) судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (43021, м.Луцьк, вул.Винниченка, 67, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "П`ятидні" (44730, Волинська обл., Володимир-Волинський район, с.П`ятидні, вул.Незалежності, буд.56, ) 5576,64 грн. (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень шістдесят чотири копійки) судового збору за розгляд апеляційної скарги.

7. Господарському суду Волинської області видати судові накази.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "29" липня 2022 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.