ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/616/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Куп`янський Водоканал" Куп`янської міської ради Харківської області, м. Куп`янськ
до Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 121583,66 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Куп`янський Водоканал" Куп`янської міської ради Харківської області, м. Куп`янськ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором № 364-2019 від 02.09.2019 на відпуск води з комунального водопроводу і прийом стоків у комунальну каналізацію, в розмірі 121583,66 грн., з яких: 109131,37 грн. - основна заборгованість, 12452,29 грн. - пеня. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати. Підставою нарахування стало порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору, в частині вчасної та в повному обсязі сплати за отримані послуги з центрального постачання та центрального водовідведення.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/616/22. Розгляд справи № 922/616/22 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, у строки, визначені ухвалою суду від 16.02.2022 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов. Про розгляд справи господарським судом Харківської області відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про отримання 18.02.2022 відповідачем ухвали суду від 16.02.2022 (повідомлення № 004256/1).

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

На адресу суду від учасників справи не надходило належно оформленого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, з повідомленням сторін, відповідно до ст. 252 ГПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області, через проведення бойових дій на території міста Харкова, питання про прийняття до розгляду вищевказаної позовної заяви вирішується судом за наявної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів та працівників апарату суду до системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.09.2019 між Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» (споживач, відповідач) та Комунальним підприємством «Куп`янський Водоканал» (виконавець, позивач) укладено договір № 2019 на відпуск води з комунального водопроводу і прийом стоків у комунальну каналізацію (договір).

Відповідно до умов договору, виконавець подає питну воду споживачу до місця приєднання останнього до міського водопроводу, а також приймає та очищує стоки споживача, скинуті в міський каналізаційний колектор, а споживач зобов`язався сплачувати виконавцю вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на умовах, визначених в цьому договорі.

Відповідно до розділу 3 договору, оплата послуг в розмірі 100% пред`явленої до сплати суми, згідно рахунку та акту виконаних робіт, повинна бути перерахована споживачем на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 3-х банківських днів, з моменту отримання рахунку. Кінцевою датою розрахунку вважається останній банківський день розрахункового місяця.

П. 4.1.1. договору передбачає, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених договором, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно умов договору, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що підтверджується підписаними актами здачі-приймання виконаних робіт, доданих до позову.

Відповідач, в свою чергу, свої зобов`язання за договором щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за отримані послуги не виконав, а саме, на момент подачі позову відповідач не провів в повному обсязі розрахунок за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з липня 2020 року по квітень 2021 року включно, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 109131,37 грн. Також, на підставі п. 4.1.1. договору, за порушення споживачем грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих виконавцем послуг, позивачем нарахована пеня в розмірі 12452,29 грн.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Доказів сплати заявленої суми заборгованості за договором від № 364-2019 від 02.09.2019, в добровільному порядку, відповідачем суду надано не було.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до cт. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Надання позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на умовах, визначених умовами договору № 364-2019 від 02.09.2019, за період з липня 2020 року по квітень 2021 року включно, у розмірі 109131,37 грн., підтверджується підписаними актами здачі-приймання виконаних робіт, доданих до позову.

В свою чергу, відповідач, свої зобов`язання за договором щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за отримані послуги не виконав.

Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за договором № 364-2019 від 02.09.2019.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суми боргу за договором № 364-2019 від 02.09.2019, в сумі 109131,37 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, не спростованою відповідачем, а, отже, такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено п. 4.1.1. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених договором, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язаньрозмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач нарахував відповідачеві пеню, яка, станом на 16.12.2021, складає 12452,29 грн.

Відповідачем не надано до суду заперечень щодо заявленої позивачем до стягнення суми пені, а також не надано контррозрахунку суми пені.

Наданий позивачем розрахунок суми пені перевірено судом.

Таким чином, наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 12452,29 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Комунального підприємства "Куп`янський Водоканал" Куп`янської міської ради Харківської області, є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" (61022, м. Харків, площа Свободі, 5, Держпром, 9 під., 5 поверх; поштова адреса: 61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 16, 2 поверх; ) на користь Комунального підприємства "Куп`янський Водоканал" Куп`янської міської ради Харківської області (63705, Харківська область, м. Куп`янськ, пр. Конституції, 110; ) заборгованість за послугу з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 109131,37 грн., пеню в розмірі 12452,29 грн., судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Комунальне підприємство "Куп`янський Водоканал" Куп`янської міської ради Харківської області (63705, Харківська область, м. Куп`янськ, пр. Конституції, 110; );

Відповідач - Комунальне підприємство "Обласний інформаційно-технічний центр" (61022, м. Харків, площа Свободі, 5, Держпром, 9 під., 5 поверх; поштова адреса: 61010, м. Харків, Гімназійна набережна, 16, 2 поверх; ).

Повне рішення підписано 19.07.2022, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 24.02.2022 та об`єктивною неможливістю його підписання у строки, передбачені ГПК України, через боєві дії на території м. Харкова.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/616/22