ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2022 р. Справа №914/3053/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

з участю представників: позивача Дунець Г.Я., відповідача Слива Б.М., Романець А.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» на рішення Господарського суду Львівської області (суддя Кидисюк Р.А.) від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» про стягнення 1 992 336,38 грн заборгованості за договором оренди

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» про стягнення 1992336,38 грн заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №62 від 02.01.2003.

Позовна заява мотивована невиконанням відповідачем умов договору за період з березня 2020 року по квітень 2021 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем суми основного боргу в розмірі 1713425,14 грн, 129190,71 грн інфляційних нарахувань, 44051,50 грн 3 % річних, 105669,03 грн пені.

Господарський суд Львівської області рішенням від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21, яким Господарський суд Львівської області позов задовольнив частково; стягнув з Вищого приватного навчального закладу «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ФАХОВИЙ КОЛЕДЖ «МЕДИК» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 713 425,14 грн заборгованості зі сплати орендних платежів згідно договору оренди індивідуального визначеного нерухомого державного майна № 62 від 02.01.2003, 129190,71 грн інфляційних нарахувань, 44 051,50 грн 3 % річних, 10 566,90 грн пені та 31 981,05 грн судового збору.

Суд вказав, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором відповідач за період з березня 2020 року по квітень 2021 року не сплатив орендну плату згідно Договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 713 425,14 грн; доказів погашення заборгованості не подав.

Суд погодився з твердженнями позивача про те, що введення в Україні карантину у зв`язку із поширення на теренах України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 згідно постанови КМ України №211 від 11.03.2020 не є підставою для звільнення відповідача від сплати орендної плати.

Встановлення та постійне продовження Кабінетом Міністрів України карантину як наслідку поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, супроводжується лише забороною відвідування навчальних закладів її здобувачами протягом певних періодів часу, а не усього строку дії карантину.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування відповідачу 129190,71 грн інфляційних нарахувань, 44051,50 грн 3 % річних, 105669,03 грн пені.

Ураховуючи інтереси обох сторін, значний розмір заборгованості, усну заяву відповідача про необхідність зменшення боргу та те, що заборгованість відповідача виникла після початку епідемії хвороби COVID-19 і встановлення карантинних обмежень, а також ступінь виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідача, на 90%.

В апеляційній скарзі Вищий приватний навчальний заклад «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21; судові витрати покласти на позивача.

Вважає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального права.

Вказує, що Фонд державного майна України надає наступні роз`яснення, що для розгляду та ухвалення рішення щодо застосування статті 762 Цивільного кодексу України орендодавцям державного майна необхідно мати докази того, що наймач не використовує майно за призначенням, і що між цим рішенням наймача і карантином є причинно-наслідковий зв`язок. Разом з тим, такі докази не вимагаються у силу пункту 12 Закону України № 553-х від 13 04.2020 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», яким внесено відповідні зміни до пункту 14 «Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 р. та усіх подальших постанов КМУ, що стосуються карантинних обмежень (а саме: ПКМ України №215 від 16.03.2020р., №239 від 25.03.2020р.. ПКМ України №291 від 22 квітня 2020р., ПКМ України № 343 від 05 травня 2020р. ПКМ України № 392, ПКМ України № 500, ПКМ України № 641 ПКМ України, №760 від 26 серпня 2020р., ПКМ України №956 від 13.10.2020р., ПКМ України №1236 від 09 грудня 2020р.,ПКМ України №104 від 17 лютого 2021p.), і якими запровадили карантин з забороною відвідування закладів освіти на період з 12.03.2020 р. по 30.03.2021 p.

Надалі, Законом України № 692-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» (зі змінами та доповненнями № 1556-IX від 17 06 2021 р.). внесено зміни до пункту 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. У зв`язку із наведеним відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням звільнити (або зменшити) розмір орендної плати у зв`язку з неможливістю використовувати орендоване приміщення за призначенням.

Позивач подав відзив, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю, оскаржене рішення залишити без змін. Зазначає, що погоджується із позицією суду першої інстанції. Крім того, правлінням АТ «Укрзалізниця» не прийнято рішення щодо звільнення контрагентів від вказаної оплати. Про відсутність правових підстав для звільнення відповідача від сплати орендної плати згідно договору №62 від 02.01.2003 апелянта було повідомлено листами від 05.08.2020 №1254, 26.01.2021 №ФБМЕС-01/45 та 31.03.2021, які містяться у матеріалах справи.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 03 березня 2022 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» на рішення Господарського суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21; витребував матеріали справи.

Розгляд справи призначено на 19 травня 2022 року, надалі оголошено перерву до 09 червня 2022 року.

Згідно з статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що апеляційну скаргу Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» на рішення Господарського суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21 належить задовольнити з таких підстав.

Обставини справи:

02.01.2003 Львівська державна залізниця (Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю центр «Медик» (орендар) уклали договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №62 (договір), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, площею 2950,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, на І-му, 2-му, 3-му, 4-му поверхах, що знаходиться на балансі Дистанції цивільних споруд на ст. Львів, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою станом на 01.10.2002 1 800 268,00 грн.

Додатковою Угодою №1 від 03.03.2008 до договору оренди №62 від 02.01.2003 пункт 1.2 договору оренди викладено у такій редакції «Майно передається в оренду з метою розміщення приватного навчального закладу». А пункт 3.1 викладено в такій редакції «З врахуванням змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 із наступними змінами, в тому числі і змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1846, орендна плата за Договором за перший повний базовий місяць (лютий 2008) після її перерахунку з березня 2008 згідно з рішенням господарського суду Львівської області від 03.03.2008 № 21/356, що є складовою частиною цієї Угоди, складає 22912,36 грн. без ПДВ».

Додатковою угодою від 01.11.2011 до договору оренди № 62 від 02.01.2003 внесено зміни та зазначено «з врахуванням змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду - державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 із наступними змінами, в тому числі і змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1846, орендна плата за договором за перший повний базовий місяць (листопад 2011) після її перерахунку з березня 2008 складає 41 773,40 грн без ПДВ».

Додатковою угодою №3 від 17.07.2012 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №62 від 02.01.2003 внесено зміни до вступної частини договору та змінено у всіх відмінках «Львівська держана залізниця» на «Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця».

Додатковим договором від 17.05.2018 до договору оренди нерухомого майна від 02.01.2003 № 62 встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 02.01.2003 № 62 є ПАТ «Укрзалізниця». Пунктом 3 внесено зміни у розділ 1 «Предмет договору», в пункті 1.1 слова «Дистанції цивільних споруд на ст. Львів», замінити словами - «виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Пунктом 4 у розділ 3 «Орендна плата» п. 3.1 викладено в редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 №786, за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 41773,4грн. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2015 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за наступний місяць». Пункт 3.3 викладено в редакції: «Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - виробничий підрозділ «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Як зазначено в додатковому договорі від 17.05.2018, такий укладено у зв`язку з утворенням ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до Закону України Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця та керуючись ст.15 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

27.04.2021 номер запису 000053345 було проведено державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення, Вищий приватний навчальний заклад «Львівський медичний фаховий коледж «Медик», який є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Медичне училище «Медик» .

Відповідно до п.10.7. договору оренди №62, реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендодавцем.

Предметом розгляду у цій справі є вимога Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 1 992 336,38 грн заборгованості (основний борг - 1 713 425,14 грн, інфляційні нарахування - 129190,71 грн, три відсотки річних - 44051,50 грн, пеня -105669,03 грн) за період з березня 2020 року по квітень 2021 року.

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги переглядає рішення Господарського суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21 у частині задоволення стягнення з Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 713 425,14 грн заборгованості зі сплати орендних платежів згідно договору оренди індивідуального визначеного нерухомого державного майна № 62 від 02.01.2003, 129190,71 грн інфляційних нарахувань, 44 051,50 грн 3 % річних, 10 566,90 грн пені та 31 981,05 грн судового збору.

Суду апеляційної інстанції належить встановити наявність підстав для звільнення (зменшення) орендної плати під час дії карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 за оренду індивідуального визначеного нерухомого державного майна, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, на І-му, 2-му, 3-му, 4-му поверхах, а саме: за оренду нежитлове приміщення для розміщення приватного навчального закладу, у зв`язку з неможливістю використовувати орендоване приміщення за призначенням. Відповідач просить рішення скасувати.

Згідно з частинами 4, 6 статті 762 ЦК України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Згідно з пунктом 14 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.

Розділ доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020; в редакції Законів № 553-IX від 13.04.2020, № 692-IX від 16.06.2020\

Питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину визначено постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №611. Кабінет Міністрів України постановив:

1. Установити, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786, здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

2. Орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 611 визначено Перелік орендарів, які звільняються від орендної плати за користування нерухомим державним майном. До цього переліку включено орендарів, які орендують приміщення для розміщення, зокрема: приватних закладів освіти.

У подібних правовідносинах Верховний Суд висловив позицію про те, що огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року № 611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати. Постанова №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається. При цьому Верховний Суд зазначає, що право на зменшення орендної плати (або звільнення від її сплати) орендарі відповідної категорії отримують автоматично, за умови відповідності критеріям, прямо визначеним Постановою № 611 та не залежно від того, чи припинили такі орендарі свою діяльність на орендованому майні внаслідок запровадження карантину. (постанови Верховного Суду від 26 серпня 2021 року у справі №910/13397/20, від 09 лютого 2022 року у справі № 921/1/21).

Вказана правова позиція спростовує доводи позивача про те, що правлінням АТ «Укрзалізниця» не прийнято рішення щодо звільнення контрагентів від орендної оплати та відповідно спростовує про відсутність правових підстав для звільнення відповідача від сплати орендної плати згідно договору №62 від 02.01.2003.

Як вже зазначено, за укладеним сторонами 02.01.2003 року договором оренди індивідуально визначеного нерухомого державного майна №62 та додатковою угодою №1 від 03.03.2008 до договору, відповідач орендує нежитлове приміщення, площею 2950,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, на І-му, 2-му, 3-му, 4-му поверхах - для розміщення приватного навчального закладу.

Орендна плата розрахована відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786.

Щодо статусу орендовано майна.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" (з наступними змінами) передбачено особливості утворення Товариства, зокрема: утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1). Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту) (ч.3).

Згідно з ст. 1, 2 Статуту АТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015 з наступними змінами, Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №200 від 25.06.2014.

Товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

За товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження таким майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (ст.22 Статуту)

Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу товариства, здійснює товариство (ст.26 Статуту).

Єдиним акціонером товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України (ст.27 Статуту).

Згідно з ст. 1, 2 Статуту АТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015 з наступними змінами, Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №200 від 25.06.2014. Товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

За товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження таким майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (ст.22 Статуту)

Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу товариства, здійснює товариство (ст.26 Статуту).

Єдиним акціонером товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України (ст.27 Статуту).

Наведені приписи закону, положення Статуту АТ "Українська залізниця" та умови договору оренди №62 з наступними змінами і доповненнями дають підстави для висновку про те, що на час укладення договору оренди №62 і дотепер нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, площею 2950,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, на І-му, 2-му, 3-му, 4-му поверхах було і є державним майном.

Адже Додатковий договір 17.05.2018до Договору оренди №62 укладено у зв`язку з утворенням ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до Закону України Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця та керуючись ст.15 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Орендна плата теж визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 №786.

Таким чином, наданий позивачем витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 191212494 від 03.12.2019, згідно з яким власником будівлі Літ А-4 загальною площею 3181,1 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, названо АТ "Українська залізниця", а форма власності приватна, - в силу свого статусу не може спростувати чи заперечити положення Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Статуту АТ "Українська залізниця", договору оренди №62 з наступними змінами і доповненнями.

Докази, які б підтверджували зміну форми власності нежитлового приміщення, площею 2950,0 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, на І-му, 2-му, 3-му, 4-му поверхах, з державної на приватну, у матеріалах справи відсутні.

Отже, орендодавець державного майна (АТ "Українська залізниця") зобов`язаний був забезпечити відповідне нарахування орендної плати на період карантину згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року № 611. Проте, в частині нарахування орендної плати за період з березня 2020 року по квітень 2021 року (для розміщення приватного навчального закладу) позивач не застосував приписи цієї постанови.

Сертифікат №4600-20-0944 Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): карантин, заборона до 22 червня 2020 року відвідування закладів освіти її здобувачами; Товариству з обмеженою відповідальністю центр «Медичне училище «Медик» за договором оренди №62 від 02.01.2003р. Дата настання 12 березня 2020 року. (а.с. 71, том1).

Надалі, постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р., № 215 від 16 03 2020р., № 239 від 25 03 2020р.., № 291 від 22 квітня 2020р. , № 343 від 05 травня 2020р. , № 392,, № 500, № 64, №760 від 26 серпня 2020р. , №956 від 13 10 2020р. , №1236 від 09 грудня 2020р., №104 від 17 лютого 2021p установлено карантин з забороною відвідування закладів освіти на період з 12.03.2020 р. по 30.03.2021 p..(а.с.94-127,а.с.1).

Суд апеляційної інстанції на підставі встановлених обставин справи констатує, що орендоване індивідуально визначене нерухоме державне майно, що знаходиться на балансі Дистанції цивільних споруд на ст. Львів, (нежитлове приміщення, площею 2950,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Львів, вул. Поліщука, 76, на І-му, 2-му, 3-му, 4-му поверхах) відповідач використовує як приватний навчальний заклад, що відповідає критеріям, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №611. Тому, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, орендар Вищий приватний навчальний заклад «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» звільняється від орендної плати, який орендує приміщення для розміщення приватного закладу освіти.

Місцевий господарський суд наведеного не урахував, не застосував положення постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (яка втратила чинність на підставі Постанови КМ № 634 від 27.05.2022, однак була чинна на момент правовідносин у справі та на дату ухвалення оскарженого рішення) та дійшов помилкового висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Ураховуючи наведені обставини справи і приписи закону суд апеляційної інстанції скасовує рішення Господарського суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21 і відмовляє в позові. Судовий збір за подання позовної заяви суд покладає на Акціонерне товариство Українська залізниця.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» задовольнити. Рішення Господарського суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі №914/3053/21 скасувати і ухвалити нове рішення:

«У позові відмовити.

Судовий збір за подання позовної заяви покласти на Акціонерне товариство Українська залізниця.».

Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжи Гедройця,5 м.Київ, 03680, ) на користь Вищого приватного навчального закладу «Львівський медичний фаховий коледж «Медик» (вул. Поліщука В.,76 м.Львів, 79018, ) 47 972,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех