ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Справа №903/186/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Савченко Г.І.,

суддя Павлюк І.Ю.,

без виклику представників сторін;

розглянувши, у порядку письмового провадження, апеляційну скаргу АТ "Укртелеком" в особі Волинської філії на рішення Господарського суду Волинської області на рішення Господарського суду Волинської області від 30 травня 2022 року, суддя Шум М.С., м. Луцьк, у справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії Акціонерного товариства "Укртелеком"

до Фізичної особи-підприємця Волдінер Анастасії Володимирівни

про стягнення 61 719,82 грн.

Клопотань про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2022 року, АТ "Укртелеком" в особі Волинської філії звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ФОП Волдінер А.В. про стягнення 61 719,82 грн., де 51 565,16 грн. - основний борг, 7 420,95 грн. - інфляційні втрати, 2 764,50 грн. - 3% річних, за невиконання умов Договору оренди №12-148/20 від 28 лютого 2020 року.

30 травня 2022 року, рішенням Господарського суду Волинської області у задоволенні позову АТ "Укртелеком" було відмовлено.

АТ "Укртелеком" в особі Волинської філії у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким позов задоволити повністю, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки відповідач порушив умови Договору оренди 12-148/20 і не здійснив оплат за орендоване майно до 20 березня і до 20 квітня 2020 року, погасивши лише частково нарахування за березень 2020 року у розмірі 17 178,13 грн. (непогашеними лишились 17178,12 грн. - за березень 2020 року і 34 356,25 грн. - за квітень 2020 року).

Також, зазначає, що для доведення обставин непереборної сили, через які неможливим було виконати зобов`язання потрібно висновок Торгово-промислової палати, як це передбачено умовами розділу 9 Договору оренди нерухомого майна №12-148/20.

Тому, вважає безпідставними, посилання суду на п.6 ст. 762 ЦК України, яким встановлено, що наймач звільняється від сплати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Крім того, відповідач не надав належних доказів об`єктивної неможливості використання ним орендованого майна під час карантину. Він мав до нього вільний доступ, зберігав у приміщенні своє майно, обладнання та інші речі.

Товариство не втручалося в господарську діяльність відповідача і зі своєї сторони належно виконувало умови договору оренди, надало можливість користуватися орендованим майном, а тому має право на отримання прибутку від його оренди.

Свою правову позицію підтримує, висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 20 жовтня 2021 року, у справі №911/3067/20, згідно якої звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватися за виключних обставин, наприклад, відсутності доступу до орендованого приміщення, неможливості орендаря перебування в ньому та зберігання речей.

Вважає, що для договірних зобов`язань форс-мажорна обставина є передумовою звільнення від відповідальності за неналежне виконання або порушення зобов`язання, але зобов`язання по суті не скасовує. Наявність обмежень з боку Уряду та органу місцевого самоврядування, як форс-мажорна обставина, стало причиною припинення орендних відносин між сторонами, однак, зазначена обставина не звільняє орендаря від обов`язку сплатити борг.

29 червня 2022 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду за скаргою ПАТ "Укртелеком" було відкрито провадження та призначено розглядати її без виклику сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність, відповідно ст. 165 ГПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

28 лютого 2020 року, між ПАТ "Укртелеком", як орендодавцем, та ФОП Волдінер А.В., як орендарем, було укладено Договір оренди нерухомого майна №12-148/20, згідно умов якого товариство передає, а підприємець бере у строкове платне користування наступне майно: нерухоме майно, розташоване за адресою Волинська область, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 52 на першому поверсі 6-поверхового будинку загальною площею 62,60 м2 та 62,10 м2 відкритої тераси в цьому будинку для розміщення закладу ресторанного господарства. (а.с.12-22)

Відповідно до п.3.1 Договору, за користування орендованим майном відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату, що складається з плати за користування нерухомим майно, для приміщення - 25 041,25 грн./місяць, для відкритої тераси - 9 315,00 грн./місяць та з плати за надання позивачем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір яких зазначено у Додатку №2 до Договору.

Згідно п.3.8.1-3.8.2 Договору, орендна плата сплачується не пізніше 20 числа розрахункового поточного місяця; плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.9.1 Договору, сторони звільняються від часткового або повного виконання своїх обов`язків у разі виникнення обставин непереборної сили, які неможливо передбачити або можна передбачити, але не можна уникнути (війна, стихійне лихо) та при настанні обставин юридичного форс-мажору (рішення органів державної влади). Ці обставини мають об`єктивний та абсолютний характер. Дія обставин форс-мажору повинна бути підтверджена Торгово-промисловою палатою України, за винятком випадків, коли ці обставини загальновідомі або відповідно до цього прийнято нормативно-правові акти органів державної влади в межах їх компетенції. Сторона, для якої стало неможливим виконання обов`язків за цим договором через дію обставин форс-мажору, повинна протягом трьох днів повідомити іншу сторону про початок, а потім про закінчення дії цих обставин.

Цей договір набирає чинності з 01 березня 2020 року і діє до 31 січня 2023 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням письмового документу за підписами обох сторін. (п.п.11.2, 11.4.1 Договору)

01 березня 2020 року, за актом приймання-передачі, ПАТ "Укртелеком" передало, а ФОП Волдінер А.В., прийняла у користування відповідно до умов договору обумовлене нерухоме майно. (а.с.22)

11 березня 2019 року, постановою Кабінету Міністрів України №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на всій території України було установлено карантин, який в подальшому продовжувався.

16 березня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України №215 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211" було вжито ряд заходів для запобігання поширенню коронавірусної інфекції, якою, зокрема, було заборонено з 17 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

В подальшому, карантин неодноразово продовжувався, карантинні заходи впроваджувалися у том числі на місцевому рівні залежно від рівня захворюваності.

16 березня 2020 року, Луцькою міською радою, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №211, прийнято рішення №72/4 "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Луцьку та населених пунктах Прилуцького Старостинського округу, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19", яким починаючи з 16 березня 2020 року і до закінчення карантину тимчасово зупинено роботу розташованих в м. Луцьку, зокрема, ресторанів, барів, кафе, пабів.

30 квітня 2020 року, Додатковою угодою до Договору оренди комерційної нерухомості №12-148/20 від 28 лютого 2020 року, між сторонами було з 01 травня 2020 року були достроково припинені орендні відносини. (а.с.23, 70-72)

В цей же день, 30 квітня 2020 року, ФОП Волдінер А.В. за Актом приймання передачі повернула нерухоме майно ПАТ "Укртелеком". (а.с.24)

16 червня 2020 року, ПАТ "Укртелеком" звернулось до ФОП Волдінер А.В. з вимогою про оплату заборгованості за Договором у розмірі 22 859,29 грн., у де 21 027,21 грн. - основного боргу за період з січня по березень 2020 року, 226,38 грн. - 3% річних, 445,93 грн. - інфляційні втрати. (а.с.34)

23 липня 2020 року, у відповідь на вимогу про оплату заборгованості, ФОП Волдінер А.В. повідомила ПАТ "Укртелеком" про те, що нею визнається заборгованість в частині несплати орендної плати за період з 01 березня по 15 березня 2020 року в розмірі 17 178,13 грн., а щодо решти вимог - відповідач послалася на приписи ст. 762 ЦК України та введення законодавчої заборони щодо здійснення підприємницької діяльності в галузі ресторанного господарства. (а.с.35)

22 жовтня 2021 року, платіжним дорученням №286, ФОП Волдінер А.В. сплатила АТ "Укртелеком" кошти в сумі 17 178,13 грн., у якості заборгованості по орендній платі за Договором №12-148/20. (а.с.76)

22 лютого 2022 року, АТ "Укртелеком" в особі Волинської філії звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ФОП Волдінер А.В. про стягнення 61 719,82 грн., у де 51 565,16 грн. - основного боргу, 7 420,95 грн. - інфляційних втрат, 2 764,50 грн. - 3% річних, у зв`язку з невиконанням умов Договору оренди №12-148/20 від 28 лютого 2020 року.(а.с.1-3)

30 травня 2022 року, рішенням Господарського суду Волинської області у задоволенні позову АТ "Укртелеком" було відмовлено. (а.с.81-83)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як встановлено з матеріалів справи, 28 лютого 2020 року, між ПАТ "Укртелеком" та ФОП Волдінер А.В. було укладено Договір оренди нерухомого майна №12-148/20, згідно умов якого товариство передає, а підприємець бере у строкове платне користування нерухоме майно, розташоване на першому поверсі 6-поверхового будинку по вул. Лесі Українки, 52 в м. Луцьк Волинської області, загальною площею 62,60 м2, для розміщення закладу ресторанного господарства.

Відповідно до п.п.3.1, 3.8.1, 3.8.2 Договору, за користування орендованим майном відповідач зобов`язаний сплачувати не пізніше 20 числа розрахункового поточного місяця позивачу орендну плату у розмірі 34 356,25 грн., і до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, плату за надання позивачем послуг з утримання орендованого майна.

30 квітня 2020 року, Додатковою угодою до Договору оренди комерційної нерухомості №12-148/20 від 28 лютого 2020 року, були з 01 травня 2020 року достроково припинені орендні відносини.

Позивач, в своїй позовній заяві та апеляційній скарзі просить стягнути з відповідача на його користь орендну плату з 16 березня по 30 квітня 2020 року в сумі 51 534, 25 (17 178,12 + 34 356,25) грн. та 30,79 грн. - за послуги утримання майна у квітні 2020 року.

Проте, ним не враховано, що з 16 березня 2020 року на підставі Кабінету Міністрів України №215 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211" було вжито ряд заходів для запобігання поширенню короновірусної інфекції, якою було заборонено з 17 березня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе).

В свою чергу, 16 березня 2020 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №211, рішенням Луцької міської ради №72/4 "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Луцьку та населених пунктах Прилуцького Старостинського округу, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19", починаючи з 16 березня 2020 року і до закінчення карантину, тимчасово, було зупинено роботу розташованих в м. Луцьку, зокрема, ресторанів, барів, кафе, пабів.

Відповідно до ч.6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Також, за п.9.1 Договору №12-148/20, сторони звільняються від часткового або повного виконання своїх обов`язків у разі виникнення обставин непереборної сили, які неможливо передбачити або можна передбачити, але не можна уникнути (війна, стихійне лихо) та при настанні обставин юридичного форс-мажору (рішення органів державної влади). Ці обставини мають об`єктивний та абсолютний характер. Дія обставин форс-мажору повинна бути підтверджена Торгово-промисловою палатою України, за винятком випадків, коли ці обставини загальновідомі або відповідно до цього прийнято нормативно-правові акти органів державної влади в межах їх компетенції. Сторона, для якої стало неможливим виконання обов`язків за цим договором через дію обставин форс-мажору, повинна протягом трьох днів повідомити іншу сторону про початок, а потім про закінчення дії цих обставин.

Оскільки, відповідач орендував приміщення з метою розміщення закладу ресторанного харчування, то він по незалежним від його волі і бажання обставинам не міг користуватися орендним майном за його призначенням зазначеним у п.1.1.1 Договору №12-148/20, а тому звільняється від орендної плати з 16 березня по 30 квітня 2020 року.

Посилання позивача на те, що відповідачем не надано сертифікату Торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, а тому відсутні для звільнення його від сплати орендних платежів за період з 16 березня по 30 квітня 2020 року, колегією суддів оцінюється критично та відхиляються, як безпідставні, оскільки введення карантину у зв`язку з поширенням короновірусної інфекції, спричинену короновірусом COVID-19, є обставиною непереборної сили, яку неможливо передбачити або можна передбачити, але не можна уникнути і яка має об`єктивний та абсолютний характер. Ані п.9.1 Договору №12-148/20, ні ч.6 ст. 762 ЦК України не встановлено обов`язку сторін при виникнення обставин непереборної сили доводити висновками Торгово-промисловою палатою України, коли ці обставини загальновідомі або відповідно до цих обставин прийнято нормативно-правові акти органів державної влади в межах їх компетенції, що в даному випадку і відбулось.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що ФОП Волдінер А.В. з 16 березня 2020 року була повністю позбавлена можливості здійснювати свою господарську діяльність та для цих цілей використовувати орендоване приміщення, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача орендної плати з 16 березня по 30 квітня 2020 року і в задоволенні заявленого позову в частині стягнення 51 534, 25 грн. - за оренду майна за вказаний період та 30,79 грн. - за послуги утримання майна у квітні 2020 року слід відмовити.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних і інфляційних витрат, які нараховані позивачем за невиконання договірних відносин щодо орендної плати за період з 16 березня по 30 квітня 2020 року і в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем орендна плата за першу половину березня 2020 року була проведена, в порушення вимог пп..3.8.1-3.8.2 Договору оренди нерухомого майна №12-148/20, не до 20 березня 2020 року, а 22 жовтня 2021 року, отже позовні вимоги в частині стягнення 3% річних і інфляційних витрат за період прострочення розрахунку підлягають задоволенню.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Провівши перерахунок нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних витрат, апеляційний господарський суд погоджується з апелянтом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 3% річних за прострочення грошового зобов`язання на 582 дня, з 20 березня 2020 року по 22 жовтня 2021 року, що складає 820,62 грн. та інфляційних витрат, які виникли за цей же період у сумі 2 253,30 грн. Ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню в частині стягнення 820,62 грн. - 3% річних та 2 253,30 грн. - інфляційних витрат, які виникли в результаті порушення обов`язку здійснювати вчасно розрахунок по сплаті орендної плати на 582 дня за Договором оренди нерухомого майна №12-148/20 від 28 лютого 2020 року за період з 20 березня 2020 року по 22 жовтня 2021 року, і в цій частині слід прийняти нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з її частковим задоволенням, пропорційно задоволеним вимогам, стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 185,35 грн. - судового збору за подачу апеляційної скарги та 123,56 грн. - судового збору за подачу позову, в іншій частині судові витрати, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії "Укртелеком" на рішення Господарського суду Волинської області задоволити частково.

Рішення Господарського суду Волинської області від 30 травня 2022 року, в частині стягнення 820,62 грн. - 3% річних та 2 253,30 грн. - інфляційних витрат, які виникли в результаті прострочення розрахунку по сплаті орендної плати по Договору оренди нерухомого майна №12-148/20 від 28 лютого 2020 року за період з 20 березня 2020 року по 22 жовтня 2021 року, - скасувати.

В цій частині прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги про стягнення 820,62 грн. - 3% річних та 2 253,30 грн. - інфляційних витрат.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волдінер Анастасії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , IBAN НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (43005, м. Луцьк, вул. В. Мойсея, 2, ) 820,62 (вісімсот двадцять грн. 62 коп.) грн. - 3% річних та 2 253,30 (дві тис. двісті п`ятдесят три грн. 30 коп.) грн. - інфляційних витрат за прострочення розрахунку по сплаті орендної плати по Договору оренди нерухомого майна №12-148/20 від 28 лютого 2020 року, за період з 20 березня 2020 року по 22 жовтня 2021 року.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волдінер Анастасії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , IBAN НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (43005, м. Луцьк, вул. В. Мойсея, 2, ) 123,56 (сто двадцять три грн. 56 коп.) грн. - судових витрат по справі за подачу позову, 185,35 (сто вісімдесят п`ять грн. 35 коп.) грн. - судових витрат по справі за подачу апеляційної скарги.

Господарському суду першої інстанції видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Матеріали справи №903/186/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "21" липня 2022 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.