ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 липня 2022 року справа №903/143/22
Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича розглянувши в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області без повідомлення (виклику) учасників справи

клопотання керуючого реалізацією майна боржника, арбітражного керуючого Самчука А.М.

про зняття обтяжень з майна банкрута

по справі за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , м. Луцьк

про неплатоспроможність

встановив: 14 лютого 2022 року фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із заявою від 10.02.2022р. про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, котра ухвалою від 21.02.2022р. була прийнята до розгляду із призначенням у справі підготовчого судового засідання на 14.03.2022р.

Ухвалою від 14.03.2022р., поруч з іншим, було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи призначено арбітражного керуючого Самчука А.М.

Постановою суду від 11.07.2022р. процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією боргів боржника) Самчука А.М. було припинено, фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією майна боржника призначено арбітражного керуючого Самчука А.М., зобов`язано керуючого реалізацією: відкрити спеціальний банківський рахунок, на який зараховуватимуться кошти, отримані від продажу майна банкрута та здійснюватимуться розрахунки з кредиторами банкрута; не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника спільно з боржником провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; виконати процедуру погашення боргів боржника та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання процедури погашення боргів боржника.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 11 липня 2022 року за №68955 на офіційному веб-порталі судової влади України було здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1

21 липня 2022 року судом було зареєстровано клопотання керуючого реалізацією майна боржника, арбітражного керуючого Самчука А.М. від 21.07.2022р. №02-14/578 про зняття обтяжень з майна банкрута - ОСОБА_1

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КУзПБ, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, керуючий реалізацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Згідно ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

При цьому, зняття заборон та арештів із майна боржника у порядку статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, і стосуються будь-яких органів і посадових осіб.

Оскільки в процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута, майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Тобто, з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку арешти чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

Існування не скасованих арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом обов`язків.

Зняття заборон та арештів із майна боржника є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих та правоохоронних органів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018р. у справі №Б-5022/1359/2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу. До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством. З моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника. З моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією.

Однак, наявність арештів та обтяжень обмежує права керуючого реалізацією майна боржника, що передбачені КУзПБ та, в свою чергу, унеможливлює ефективне здійснення ним своїх функцій.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з державних реєстрів від 11.02.2022р. №299073168, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешти та заборони, що перешкоджає виконанню керуючому реалізацією майном боржника визначених Кодексом України з процедур банкрутства обов`язків.

Згідно п. 6.9 правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за перше півріччя 2018 року, зняття заборон та арештів з майна боржника є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, в т.ч. реєструючих, правоохоронних органів, не потребує подальшого винесення окремих судових рішень, а також сплати додаткових коштів та розповсюджується також на об`єкти майна боржника, що знаходиться в іпотеці та в податковій заставі.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяжень нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених Положенням; вносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстрів заборон. Реєстратори також вносять та вилучають до (з) Реєстру заборон відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна.

Відповідно до п. 2.1 Положення про єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається, зокрема, судами (крім третейських судів). Однак, процесуальний закон не надає суду права на складання такої заяви, оскільки процесуальними документами господарського суду є рішення, ухвали та постанови, які є в свою чергу є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до статті 8 Конституції України - Конституція України має найвищу юридичну силу. Статтею 124 Конституції України передбачено поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають в державі. Стаття 1291 Конституції України містить норму згідно якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, всі арешти та інші обмеження щодо користування майном банкрута підлягають скасуванню, що, з урахуванням зазначених вище обставин справи, на думку суду, є підставою для винесення відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, перебування майна, яке входить до складу ліквідаційної маси банкрута, під обтяженнями та арештами у процедурі банкрутства, що робить неможливим виконання керуючим реалізацією майна боржника своїх обов`язків та суперечить вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про задоволення заяви та скасування обтяжень, арештів та заборон, накладених на майно боржника Мочкош Вікторії Олександрівни.

Задовольняючи клопотання ліквідатора, суд зазначає, що норми ч. 1 ст. 59 КУзПБ щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника, визнаного банкрутом та заборони накладання нових арештів в ліквідаційній процедурі, мають імперативний характер і не передбачають отримання додаткових процесуальних документів для її реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 1, 2, 9, 58, 59, 61, 62 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Самчука А.М. від 21.07.2022р. №02-14/578 про зняття обтяжень з майна банкрута - ОСОБА_1 задовольнити.

2. Скасувати обтяження, арешти та заборони, накладені на майно Мочкош Вікторії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , Серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області, 08.10.2003р., дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме:

2.1. Номер запису про обтяження: 12426071 (спеціальний розділ)

Дата, час державної реєстрації: 08.12.2015 16:45:54

Державний реєстратор: Рабчук Ірина Володимирівна, Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції Волинської області, Волинська обл.

Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№47385021, виданий 03.11.2015, видавник: Перший ВДВС Луцького МУЮ Бобик О.М.

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26872881 від 08.12.2015 16:46:04, Рабчук Ірина Володимирівна, Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції Волинської області, Волинська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна Відомості про суб`єктів обтяження:

Обтяжувач: Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-а

Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна

2.2. Номер запису про обтяження: 36651922 (спеціальний розділ)

Дата, час державної реєстрації: 28.05.2020 08:58:02

Державний реєстратор: Романовський Валентин Володимирович, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Волинська обл.

Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 61445948, виданий 28.05.2020, видавник: Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Романовський Валентин Володимирович

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52408604 від 28.05.2020 08:58:14, Романовський Валентин Володимирович, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Волинська обл.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1

Обтяжувач: Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції ( м. Львів) , , країна реєстрації: Україна

Опис предмета обтяження: все нерухоме майно боржника

2.3. Тип обтяження: арешт нерухомого майна

Реєстраційний номер обтяження: 11663023

Зареєстровано: 29.09.2011 11:10:15 за № 11663023 реєстратором: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04053, м.Київ, вул. Артема, буд. 73, , 206-71-49

Підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26659569, 28.09.2011, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Власник: ОСОБА_1

Обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, Код: 00015622, 01001, м.Київ, вул. Артема, 73, тел. , 234-83-65, 234-21-98

Заявник: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, Код: 00015622, 01001, м.Київ, вул. Артема, 73.

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання, тобто з 22 липня 2022 року.

4. Ухвала господарського суду у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання органами Державної виконавчої служби України (приватними виконавцями) до 23 липня 2025 року.

Відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 22.07.2022р.

Суддя В. А. Войціховський

Ухвалу суду направити:

- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" ();

- Арбітражному керуючому Самчуку Антону Миколайовичу (ІНФОРМАЦІЯ_3).