ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022м. ДніпроСправа № 904/8123/21

за позовом Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТІС", м. Дніпро

про визнання права власності за набувальною давністю

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Головаха К.К.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТІС" та просить суд визнати право власності за набувальною давністю за позивачем на транспортний засіб: автобус ГАЗ-322132-206 "Газель" у кількості 1 одиниця з наведеними позивачем у таблиці характеристиками.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.01.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 відкладено підготовче засідання на 02.02.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 відкладено підготовче засідання на 01.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, тому судове засідання, призначене на 01.03.2022 не відбулося.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 призначено підготовче засідання на 16.05.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2022 відкладено підготовче засідання на 09.06.2022.

Представник позивача 13.07.2022 подав додаткові письмові пояснення.

У судове засідання 13.07.2022 представник позивача не з`явився, 13.01.2022 та 27.01.2022 подав заяви, в яких просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 13.07.2022 представник відповідача не з`явився, відзив на позов не подав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.07.2022 розглянуто справу по суті: встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

У судовому засіданні 13.07.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач зазначає, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТІС" було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011, відповідно до якого, відповідач зобов`язується у 2011 поставити позивачу товар, зазначений в тендерній пропозиції, а замовник прийняти і оплатити такий товар, а саме: 34.10.3 Автобуси та тролейбуси, а саме автобус ГАЗ-322132-206 «Газель», обладнаний спеціальною платформою для перевезення інвалідів візочників, кількість 1 шт.

Позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 170 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 51 від 19.12.2011.

Відповідач передав позивачу товар на суму 170 000,00 грн, однак відповідач не передав позивачу документи, що стосуються товару (зокрема, сертифікату відповідності на переобладнаний автомобіль та акту приймання-передачі транспортного засобу після його переобладнання за формою згідно з додатком № 6 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998, чим істотно порушив умови договору, оскільки позивач не зміг використовувати поставлений транспортний засіб за призначенням - для перевезення інвалідів - візочників.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012 по справі № 10/5005/7135/2012 були задоволені позовні вимоги покупця, розірвано договір № 3 від 07.12.2011 про закупівлю товарів за державні кошти та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АТІС 170 000 грн. коштів, сплачених за товар.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012 по справі № 10/5005/7135/2012 видано наказ від 21.11.2012.

Старшим державний виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Єгоровою О.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.04.2013 та вказано, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Позивач вказує, що у зв`язку із розірванням договору про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011 правова підстава заволодіння автобусом та подальше володіння ним з боку позивача є без титульним.

Водночас, позивач вказує про те, що він відкрито володіє автомобілем з 2011 року, що є підставою для визнання за ним права власності за набувальною давністю.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТІС" (учасник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011 (арк.с.27).

Відповідно до пункту 1.1 договору, учасник зобов`язується у 2011 поставити замовникові товар, зазначений в тендерній пропозиції, а замовник прийняти і оплатити такий товар.

Згідно пункту 1.2 договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару 34.10.3 Автобуси та тролейбуси, а саме автобус ГАЗ-322132-206 «Газель», обладнаний спеціальною платформою для перевезення інвалідів віз очників.

Учасник повинен передати (поставити) Замовнику товар, якість якого відповідає технічним умовам заводу виробника та вимогам визначеним у документації конкурсних торгів на закупівлю автобусу ГАЗ-322132-206 «Газель», обладнаного спеціальною-платформою для перевезення інвалідів-візочників (пункт 2.1 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна цього договору становить 170 000,00 грн з ПДВ.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру № 08/12/09 від 15.12.2011 на суму 170 000,00 грн (арк.с.30).

Позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 170 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 51 від 19.12.2011 (арк.с.33).

Відповідач передав позивачу товар на суму 170 000,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковою накладною № РН-017 від 15.12.2011 та актом приймання-передачі (арк.с.31-32).

Позивач зазначає, що відповідач не передав йому документи, що стосуються товару (зокрема, сертифікату відповідності на переобладнаний автомобіль та акту приймання-передачі ТЗ після його переобладнання за формою згідно з додатком № 6 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998, виданого підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача ), чим істотно порушив умови договору, оскільки позивач не зміг використовувати поставлений транспортний засіб за призначенням - для перевезення інвалідів-візочників.

У 2012 році Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТІС" та просив суд :

- розірвати договір № 3 від 07.12.2012 про закупівлю товарів за державні кошти, укладений між сторонами;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АТІС" повернути Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 - 170 000 грн. 00 коп. коштів, сплачених за товар, згідно з умовами договору № 3 від 07.12.2012 про закупівлю товарів за державні кошти;

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012 по справі № 10/5005/7135/2012 позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір № 3 від 07.12.2011 про закупівлю товарів за державні кошти, укладений між Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю АТІС". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АТІС на користь Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 - 170 000 грн. коштів, сплачених за товар; 1 700 грн. 00 коп. штрафу; 4 507 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012 по справі № 10/5005/7135/2012 встановлено таке: «ТОВ АТІС порушило перед Полтавським КАТП 1628 умови договору, щодо поставки товару належної якості та не надало документів, які б підтверджували таку якість.»

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2012 по справі № 10/5005/7135/2012 видано наказ від 21.11.2012.

Старшим державний виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Єгоровою О.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.04.2013 за виконавчим провадженням № 36620940 з примусового виконання наказу від 21.11.2012 по справі № 10/5005/4135/2012 та вказано, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними (арк.с.42).

Позивач вказує, що у зв`язку із розірванням договору про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011 правова підстава заволодіння автобусом та подальше володіння ним з боку позивача є без титульним.

Водночас, позивач вказує про те, що він відкрито володіє автомобілем з 2011 року, що є підставою для визнання за ним права власності за набувальною давністю.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 344 Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Для застосування статті 344 Цивільного кодексу України суд повинен встановити, що позивач володіє чужим майном (тобто майном, власником якого є інша особа). Тільки після встановлення цієї обставини, підлягають встановленню обставини відкритого, безперервного володіння майном протягом строку, встановленого законодавством для певного виду майна.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011 не встановлено момент виникнення право власності на товар.

Тому суд дійшов висновку, що право власності на товар виникло у позивача відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України з моменту передачі майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на товар - автобус ГАЗ-322132-206 "Газель" на підставі договору про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011 з 15.12.2011.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнанням недійсним договору про закупівлю товарів за державні кошти № 3 від 07.12.2011 матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що позивач ототожнює поняття розірвання договору та визнання його недійсним.

Так, відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Водночас, відповідно до частин 2, 3, 4 статті 216 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зауважує, що правові наслідки розірвання договору інші, ніж ті, які наступають у разі визнання договору недійсним.

Відтак, при розірванні договору, законодавством України за загальним правилом не передбачено повернення товару, який було придбано за таким договором і відповідно втрату особою права власності на предмет договору, який розірвано. Рішенням суду також не встановлено обов`язок позивача повернути відповідачу автомобіль, який був предметом розірваного договору.

В матеріалах справи також відсутні докази того, що відповідач звертався до позивача з вимогою про повернення автомобілю.

Тому, суд дійшов висновку, що Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 є власником автобусу ГАЗ-322132-206 "Газель" з 15.12.2011. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстави для задоволення позову, оскільки право власності за набувальною давністю не може бути визнано за особою, яка набула право власності на спірне майно до звернення з позовною заявою.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 2 550,00 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 (36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 84; ідентифікаційний код 03351823) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТІС" (49057, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда, буд. 156 А, корп. А-4; ідентифікаційний код 32804414) про визнання права власності за набувальною давністю відмовити повністю.

Судовий збір у розмірі 2 550,00 грн залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.07.2022

Суддя Я.С. Золотарьова