ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3823/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглядаючи справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" (вул. Гагарінське плато, буд.5А, копр.1,2,Одеса,Одеська область,65062); Товариство з обмеженою відповідальністю "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" (вул. Успенська, буд.39/1, оф.3, Одеса, Одеська область, 65125) про визнання недійсними рішень та визнати недійсним договору

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" : Назаровець В.В.- ордер.

від відповідача ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" : не з`явився

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ", про:

- визнання недійсним рішення Зборів Правління ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", оформлене протоколом № 1/к від 18.12.2019 року, про затвердження відкоригованого розміру платежів на утримання будинку та прибудинкової території;

- визнання недійсним рішення Зборів Правління ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", оформлене протоколом № 2/к від 27.08.2020 року, про затвердження відкоригованого розміру платежів на утримання будинку та прибудинкової території;

- визнання недійсним рішення Зборів Правління ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", оформлене протоколом б/н від 22.12.2020 року, про затвердження відкоригованого розміру платежів на утримання будинку та прибудинкової території;

- визнання недійсним договору про надання комплексних послуг № 07/02-20 від 28.02.2020 року, укладений між ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та TOB "КАДОРР ЕРУПП МЕНЕДЖМЕНТ".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2021 р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

04.01.2022 р. до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, а також надійшло клопотання про витребування доказів у ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.01.2021р. провадження по справі №916/3823/21 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. А також витребувано у ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" належним чином завірені копії: - протоколу Загальних зборів ОСББ № 5 від 01.07.2014 року з додатками, - протоколу Загальних зборів ОСББ б/н від 27.08.2014 року з додатками, - протоколу Зборів Правління ОСББ № 1/к від 18.12.2019 року з додатками, - протоколу Зборів Правління ОСББ № 1/к від 27.08.2020 року з додатками, - протоколу Зборів Правління ОСББ № б/н від 22.12.2020 року з додатками, - договору про надання комплексних послуг № 07/02-20 від 28.02.2020 року (з усіма додатками до нього), укладеного між ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ".

02.02.2022 р. від представника ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" надійшла заява про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 03.02.2022 р. повідомлено відповідачів про дату та час наступного судового засідання.

03.02.2022 р. до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", згідно якого ОСББ позовні вимоги не визнає вважає їх обґрунтованими, безпідставними в зв`язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити повністю.

Разом з відзивом на позовну заяву ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" надало до суду засвідчені копії витребуваних документів, згідно ухвали господарського суду від 10.01.2022 р.

Відповідач обґрунтовуючи свої заперечення на позов зазначає, що Загальними зборами ОСББ було прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 27.08.2014 р. про здійснення коригування тарифів без скликання Загальних зборів ОСББ, цим же протоколом надано Правлінню ОСББ повноваження проводити коригування та затверджувати розмір внесків та платежів членів ОСББ без скликання Загальних зборів, у визначених випадках.

Враховуючи зазначене відповідач зауважив, що Правління ОСББ здійснюючи коригування розмірів внесків та платежів, які затверджені протоколами Зборів Правління ОСББ № 1/к від 18.12.2019 року, № 2/к від 27.08.2020 року, б/н від 22.12.2020 року, діяло в рамках повноважень наданих Загальними зборами ОСББ.

Також, відповідач заперечував проти визнання недійсним договору комплексних послуг від 28.02.2020 р. № 07/02-20 укладеного між ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" обґрунтовуючи заперечення тим, що рішення про укладення вказаного договору було прийнято Установчими зборами, відповідно до протоколу Установчих зборів ОСББ № 1 від 14.05.2012 р., даний протокол є чинним та не оскаржувався.

Крім цього відповідач зазначив, що 20.01.2012 р. між ТОВ "ДІАНА-ПЛЮС" та ОСОБА_1 було укладеного договір № 3/136-2 про пайову участь в будівництві об`єкта нерухомого майна, відповідно до умов договору про пайову участь, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання надавати переважне право при укладенні експлуатаційних договорів компанії "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ".

Відповідач також зауважив, що оскаржуваний договір про надання комплексних послуг є господарським договором, та укладений з метою забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку.

Ухвалою суду від 21.02.2022 р. строк підготовчого провадження був продовжений до 11.04.2022 р., в порядку ст. 177 ГПК України.

28.02.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з запровадженням 24.02.2022 воєнного стану указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який 14.03.2022 згідно указу Президента України № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено до 25.04.2022.

02.03.2022 року Рада Судів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14.03.2022 року, оформленого протоколом №916-2/2022 рекомендовано суддям: продовжити розгляд справ раніше знятих з розгляду, зокрема, з участю учасників справ у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з урахуванням думки учасників справ; відкладати підготовчі та судові засідання в межах розумного строку відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності повідомлення учасників справи або за наявності їх клопотання про це із посиланням на перешкоджання їх явки у зв`язку із введенням воєнного стану; здійснювати розгляд справ у письмовому провадженні; продовжити видачу судових наказів у наказному провадженні; продовжити видачу наказів на виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи перебування судді Літвінова С.В. у відпустці з 28.02.2022 по 08.04.2022, а також враховуючи вимоги ст. 3 Конституції України, господарський суд призначив судове засідання у справі №916/3823/21 на 04.05.2022 р.

Ухвалою господарського суду від 04.05.2022 р. відкладено розгляд справи на 06.06.2022 р., та повідомлено сторін про дату та час наступного судового засідання.

Ухвалою господарського суду від 06.06.2022 р. в порядку ч.3 п.2 ст. 185 ГПК України підготовче засідання було закрито та призначено відповідну справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 21.06.2022р. розгляд справи було призначено на 18.07.2022р.

18.07.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 19.07.2022 розгляд справи призначено на "27" липня 2022 р. о 14:15

Позивач в судове засідання не з`явився але був повідомлений за адресою вказаною у позовній заяві, а саме вул. Чорноморська, буд. 32, Білгород-Дністровський, Одеська область,67701

Суд звертає увагу на те, що судові повістки про розгляд справи були направлені на адресу місця проживання позивача, що підтверджується поштовими повідомленнями та копією паспорта але поштова кореспонденція поверталась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, як вбачається з поштового повідомлення від 06.01.2022 за вх. №280/22 ухвалу про залишення позову без руху позивач особисто отримав за адресою вул. Чорноморська, буд. 32, Білгород-Дністровський, Одеська область,67701

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі Пономарьов проти України.)

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач був обізнаний про розгляд справи №916/3823/21, мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду від 19.07.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Представник відповідача ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" у судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Звертаючись з відповідним позовом до суду ОСОБА_1 зазначає, що є власницею квартири АДРЕСА_2 , про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.12.2021 р. № 289537784.

Тим самим, позивачка є співвласницею багатоквартирного будинку за вказаною вище адресою.

Рішенням Установчих зборів ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" оформленим протоколом № 1 від 14.05.2012 р., вирішено створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", затвердити Статут ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА". Цим же протоколом обрано склад правління ОСББ та ревізійну комісію, уповноважено голову зборів на підписання та подання документів для проведення державної реєстрації об`єднання, та вирішено укласти договір з ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" з надання обслуговуючих послуг.

Згідно Статуту ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" затвердженого протоколом № 3 від 04.03.2013 р., ОСББ створено власниками квартир та/або приміщень багатоквартирного будинку № 5а, корпус 1,2 на Гагарінському плато у місті Одеса (п. 1.1 Статуту).

Метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до п. 11.1 Статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (п. 2.1 Статуту).

Протоколом Установчих зборів ОСББ № 5 від 01.07.2014 р., було прийнято кошторис та встановлено розмір членських внесків та платежів з утримання будинку та прибудинкової території.

Протоколом Загальних зборів членів ОСББ № 6 від 04.08.2014 р. змінено склад правління ОСББ.

Протоколом Загальних зборів членів ОСББ від 27.08.2014 р. вирішено, що у разі зміни загальнообов`язкових державних внесків та платежів, здійснювати коригування тарифів без скликання загальних зборів (п. 4), а також надати Правлінню ОСББ повноваження здійснювати коригування та затвердження розміру внесків та платежів членів ОСББ без скликання Загальних зборів ОСББ у випадках збільшення/зменшення розміру ставок податків і зборів, мінімальної заробітної плати, а також інших загальнообов`язкових платежів та зобов`язань (п. 5).

Протоколом Зборів Правління ОСББ № 1/11 від 30.11.2016 р. прийнято рішення про зміну голови правління ОСББ.

Протоколом Зборів Правління ОСББ № 1/к від 18.12.2019 р. затверджено відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ, який вступив в дію з 01.01.2020 р.

Протоколом Зборів Правління ОСББ № 2/к від 27.08.2020 р. затверджено відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ, який вступив в дію з 01.09.2020 р.

Протоколом Зборів Правління ОСББ № б/н від 22.12.2020 р. затверджено відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ, який вступив в дію з 01.01.2021 р.

Позивач зазначає, що згідно положень Статуту ОСББ, до виключної компетенції Загальних зборів членів об`єднання належить, зокрема визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання.

З огляду на положення Статуту ОСББ та вимоги ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", позивач вказав, що встановлювати розміри внесків та платежів мають право лише Загальні збори ОСББ.

Таким чином, позивач зазначає про невідповідність рішень Зборів правління ОСББ нормам Статуту ОСББ та ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Позивач посилається на положення ст. 22 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" відповідно до якої, для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі і розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Разом з цим, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що Зборами Правління ОСББ було затверджено відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території на підставі рішення Загальних зборів членів ОСББ оформленого протоколом від 27.08.2014 р. Разом з цим, жодною із сторін не надано до матеріалів справи доказів, які б свідчили про оскарження вказаного протоколу.

Також, позивач зазначив, що 28.02.2020 р. між ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" укладено договір про надання комплексних послуг № 07/02-20, відповідно до п. 2.1 договору Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з комплексного обслуговування багатоквартирних будинків, що розташовані за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5-А, корпус 1,2 для забезпечення його належної експлуатації, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги в порядку, передбаченому цим договором.

Разом з цим, позивач зазначає про те, що саме до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься питання про передання функцій з управління багатоквартирним будинком управителю, про обрання та відкликання управителя, затвердження та зміну умов договору з управителем.

На думку позивача укладений договір не відповідає нормам Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", оскільки укладений з ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" як з управителем, без наявних на те повноважень.

Позивач стверджує, що аналіз умов договору про надання комплексних послуг свідчить про те, що сторони передбачили не виконання робіт за замовленням, а передання від ОСББ до ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" функцій належного забезпечення багатоквартирних будинків, з огляду на це позивач вважає, що укладений між відповідачами договір за своїм змістом є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Судом встановлено, що об`єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами (п. 1.5. Статуту). До компетенції правління об`єднання належить укладення договорів із суб`єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за їх виконанням (пп. 4 п. 4.6 Статуту).

Окрім того, в матеріалах справи наявний протокол Установчих зборів ОСББ № 1 від 14.05.2012 р., який свідчить про прийняття зборами рішення про укладення договору з ТОВ "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" з надання обслуговуючих послуг.

Судом береться до уваги і те, що 20.01.2012 р. між ТОВ "ДІАНА-ПЛЮС" та ОСОБА_1 було укладеного договір № 3/136-2 про пайову участь в будівництві об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири власницею якої є на даний час позивач.

Пунктом 8.1 договору про пайову участь встановлено, що Пайовик протягом 30 днів з моменту отримання правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості зобов`язується надати переважне право при укладенні експлуатаційних договорів з компанією "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ".

Отже, ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ", про визнання недійсним рішення Зборів Правління ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", оформлене протоколом № 1/к від 18.12.2019 року, про затвердження відкоригованого розміру платежів на утримання будинку та прибудинкової території; визнання недійсним рішення Зборів Правління ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", оформлене протоколом № 2/к від 27.08.2020 року, про затвердження відкоригованого розміру платежів на утримання будинку та прибудинкової території; визнання недійсним рішення Зборів Правління ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА", оформлене протоколом б/н від 22.12.2020 року, про затвердження відкоригованого розміру платежів на утримання будинку та прибудинкової території; визнання недійсним договору про надання комплексних послуг № 07/02-20 від 28.02.2020 року, укладений між ОСББ "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА" та TOB "КАДОРР ЕРУПП МЕНЕДЖМЕНТ".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створено для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорювання прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом, зокрема визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, може бути порушене, невизнане або оспорюване право.

Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої із зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 р. по справі № 918/964/20, у подібних правовідносинах.

Так, у поданій позовній заяві позивач посилається на порушення її прав, яке відбулось внаслідок прийняття оскаржуваних рішень Правління ОСББ та укладенням договору про надання комплексних послуг без рішення Загальних зборів. Однак, позивачем не зазначається яким саме чином буде поновлено її права внаслідок задоволення позову, та чи взагалі призведе задоволення позовних вимог по справі до поновлення прав позивачки, та яких саме прав та інтересів.

Крім того, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення і захисту їх прав та обов`язків. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Слід враховувати і те, що спірні рішення Правління ОСББ та укладений між відповідачами договір про надання комплексних послуг спрямовані на забезпечення утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території.

А тому, важливим є також врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирних будинків, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інтересам позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про що також наголошує Верховний Суд у вищевказаній постанові.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспорюванню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, суд вказує, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не доведено з посиланням на вірогідні засоби доказування підстав в чому ж саме полягає порушення її прав, з урахуванням того, що протоколи Правління ОСББ від 18.12.2019 р., від 27.08.2020 р., від 22.12.2020 р. які є предметом розгляду даної справи, були прийняті на підставі діючого протоколу Загальних зборів ОСББ від 27.08.2014 р., а також яким чином будуть відновлені її права при скасуванні рішень правління ОСББ які є предметом розгляду даної справи.

Щодо укладеного між відповідачами договору про надання комплексних послуг №07/02-20 від 28.02.2020 р., то позивачем не наведено законодавчо обґрунтованих підстав для визнання договору недійсним, з урахуванням того, що ОСОБА_1 при укладенні договору про пайову участь № 3/136-2 від 20.01.2012 р. зобов`язалась надавати переважне право при укладенні експлуатаційних договорів компанії "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ".

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, з огляду на межі заявлених позовних вимог та предмету доказування, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсними рішень Зборів Правління ОСББ оформлені протоколами № 1/к від 18.12.2019 р., № 2/к від 27.08.2020 р., № б/н від 22.12.2020 р. та визнання недійсним договору про надання комплексних послуг № 07/02-20 від 28.02.2020 р. укладеного між відповідачами.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову ОСОБА_1 до відповідачів: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА"; Товариства з обмеженою відповідальністю "КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ" про визнання недійсними рішень та визнати недійсним договору - відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 28 липня 2022 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов