ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. Справа№ 925/67/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсака В.А.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20 .07.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 (суддя Спаських Н.М., повний текст судового рішення складено 11.07.2021)

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ольга"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Шрамківська сільська рада

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_1 ;

2) ОСОБА_2 ;

3) ОСОБА_3 ;

4) ОСОБА_4 ;

5) ОСОБА_5 ;

6) ОСОБА_6 ;

7) ОСОБА_7 ;

8) ОСОБА_8 ;

9) ОСОБА_9 ;

10) ОСОБА_10 ;

11) ОСОБА_11 :

12) ОСОБА_12 ;

13) ОСОБА_13 ;

14) ОСОБА_14 ;

15) ОСОБА_15 ;

16) ОСОБА_16 ;

17) ОСОБА_17 ;

18) ОСОБА_18 ;

19) ОСОБА_19 ;

20) ОСОБА_20 ;

21) ОСОБА_21 ;

22) ОСОБА_22 ;

23) ОСОБА_23 ;

24) ОСОБА_24 ;

25) ОСОБА_25 ;

26) ОСОБА_26

про визнання протиправним та скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Ольга» звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0977; :03:001:0978; :03:001:0979; :03:001:0980; :03:001:0981; :03:001:0982; :03:001:0983; :03:001:0984; :03:001:0985; :03:001:0986; :03:001:0987; :03:001:0988; :03:001:0989; :03:001:0990; :03:001:0991; :03:001:0992; :03:001:0993; :03:001:0994; :03:001:0995; :03:001:0996; :03:001:0997; :03:001:0998; :03:001:0991; :03:001:0999; :03:001:0991; :03:001:0976; :03:001:0975; :03:001:0974; :03:001:0973, які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0713, площею 55,6499 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черкаської області, Драбівського району, Яворівська сільська рада; та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0713, площею 55,6499 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черкаської області, Драбівського району, Яворівська сільська рада шляхом поновлення запису в Поземельній книзі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.03.2021 залучено до участі у справі на стороні позивача - Шрамківську сільську раду; на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 ; 7) ОСОБА_7 ; 8) ОСОБА_8 ; 9) ОСОБА_9 ; 10) ОСОБА_10 ; 11) ОСОБА_11 ; 12) ОСОБА_12 ; 13) ОСОБА_13 ; 14) ОСОБА_14 ; 15) ОСОБА_15 ; 16) ОСОБА_16 ; 17) ОСОБА_17 ; 18) ОСОБА_18 ; 19) ОСОБА_19 ; 20) ОСОБА_20 ; 21) ОСОБА_21 ; 22) ОСОБА_22 ; 23) ОСОБА_23 ; 24) ОСОБА_24 ; 25) ОСОБА_25 ; 26) ОСОБА_26 .

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0977; :03:001:0978; :03:001:0979; :03:001:0980; :03:001:0981; :03:001:0982; :03:001:0983; :03:001:0984; :03:001:0985; :03:001:0986; :03:001:0987; :03:001:0988; :03:001:0989; :03:001:0990; :03:001:0991; :03:001:0992; :03:001:0993; :03:001:0994; :03:001:0995; :03:001:0996; :03:001:0997; :03:001:0998; :03:001:0991; :03:001:0999; :03:001:0991; :03:001:0976; :03:001:0975; :03:001:0974; :03:001:0973, які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0713, площею 55,6499 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черкаської області, Драбівського району, Яворівська сільська рада.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0713, площею 55,6499 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черкаської області, Драбівського району, Яворівська сільська рада шляхом поновлення запису в Поземельній книзі.

Присуджено до стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь Селянського (фермерського) господарства «Ольга» - 4540,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач має намір поновити своє право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 за договором від 10.04.2009, яку було поділено на частини (що ліквідовує об`єкт оренди). Тому в даному випадку належним способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача є визнання протиправним та скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання про поновлення у Державному земельному кадастрі запису про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0713.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 та ухвалите нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Апелянт стверджує, що як на момент подання позову так і на момент прийняття оскаржуваного рішення було відсутнє судове рішення про поновлення дії договору оренди, а тому договір припинив свою дію, а поділ земельної ділянки жодним чином не впливає на права та обов`язки позивача.

Крім того, відповідач зазначає, що оспорювані дії вчинені ним у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні порушення які б могли бути підставою для визнання дій відповідача протиправними.

05.08.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Остапенко О.М.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3455/21 від 10.08.2021, у зв`язку з перебуванням судді Остапенко О.М. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О. О., Корсак В. А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 апеляційну скаргу скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О. О., Корсак В. А.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 та призначено до розгляду на 05.10.2021.

Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 відкладено розгляд справи на.20.07.2022.

30.08.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити у задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення.

Відзив мотивовано тим, що оскільки на момент вчинення оспорюваних дій відбувався судовий розгляд щодо поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713, відповідач не мав права вчиняти оспорюваних дій, а отже суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги позивача.

Від третьої особи, ОСОБА_23 , 05.10.2021 надійшли письмові пояснення, в яких вона підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. У своїх поясненнях представник наголосив, що суд першої інстанції не досліджував обставин оренди спірної земельної ділянки, однак дійшов висновків які не підтверджуються матеріалами справи та ж предметом розгляду іншої справи.

18.10.2021 від позивача надійшли письмові заперечення на пояснення третьої особи.

21.06.2022 від Шрамківської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ради. У вказаному клопотання представник ради просив залишити без змін оскаржуване рішення.

05.07.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Селянського (фермерського) господарства «Ольга» надійшла заява по відкладення розгляду справи.

05.07.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області .

19.07.2021 від представника третьої особи Яценко Д.А. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому представник просив врахувати преюдиційні факти встановлені при розгляді справи № 925/778/19.

19.07.2021 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до постановлення Верховним Судом остаточного рішення у справі № 925/778/19.

В судове засідання 20.07.2022 з`явились представники Шрамківської сільської ради та Селянського (фермерського) господарства «Ольга» (позивача).

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явились.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до постановлення Верховним Судом остаточного рішення у справі № 925/778/19, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З наведеного вбачається, що суд має право зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, водночас у справі № 925/778/19 22.06.2022 Північним апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою рішення Господарського суду Черкаської області від 22.10.2019 залишено без змін, а отже рішення у справі № 925/778/19 набрало законної сили 22.06.2022 і у суду відсутні передбачені законом підстави для зупинення у справі №925/67/21, а тому клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Представники відповідача та Шрамківської сільської ради у судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили відмовити в їх задоволенні, а оскаржуване рішення просили залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з наступних підстав.

У відповідності до розділів 4,5 затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. N 1051 Порядку ведення Державного земельного кадастру - ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінекономіки державне підприємство, яке належить до сфери управління Держгеокадастру. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

З цих підстав відповідач за заявленими позовними вимогами є належним, спору між сторонами з цього приводу немає.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2009 між Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області (далі - Орендодавець) та СФГ «Ольга» (далі - Орендар) було укладено договір оренди землі (а.с. 14-18). Згідно договору Орендодавець відповідно до розпорядження райдержадміністрації від 31.03.2009 № 100 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Яворівської сільської ради ( п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка площею 55,56 га терміном на 5 років, яка фактично має кадстровий номер :03:001:0713.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.06.2017 у справі № 925/312/17 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Ольга» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області визнано укладеною додаткову угоду до договору 10.04.2009 про поновлення останнього на тих же умовах і на той же строк до 10.04.2019.

Згодом позивач знову звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом про поновлення вказаного договору оренди землі на новий строк.

Господарського суду Черкаської області було прийнято рішення у справі № 925/778/19 про відмову позивачу у поновленні вказаного договору оренди землі на новий строк.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням у справі № 925/778/19 та оскаржив його в апеляційному порядку, судом апеляційної інстанції апеляційна скарга у справі не була розглянута ні на момент подання позову ні на момент прийняття рішення судом першої інстанції у справі № 925/67/21.

Судом встановлено, що станом на час вирішення спору земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0713 поділена на 28 земельних ділянок, право комунальної власності на які зареєстровано за Шрамківською сільською радою Золотоніського району Черкаської області з 12.04.2021. Земельні ділянки фізичним особам не передано, право власності на них не змінено.

Позивач пред`явив позов у справі № 925/67/21 про визнання протиправним та скасування державної реєстрації всіх 28 новоутворених земельних ділянок після поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0713.

Позивач вважає свої права, як орендаря, порушеними з таких підстав:

- станом на час вчинення відповідачем дій по поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713, питання про поновлення договору оренди землі від 10.04.2009 із позивачем остаточно не вирішено, оскільки справа № 925/778/19 перебуває на апеляційному перегляді.

- в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 інформацію про цю земельну ділянку та її кадастровий номер було вилучено з публічної кадастрової карти, натомість внесено відомості про нові земельні ділянки.

- ухвалою від 30.11.2020 Північного апеляційного господарського суду заборонено ГУ Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти дії, спрямовані на розпорядження, поділ та об`єднання новостворених земельних ділянок, які утворені із земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 та щодо скасування держреєстрації цієї земельної ділянки.

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0713 у позивача з оренди не вилучалася, згоди на її поділ він не давав.

- фізичним особам, в інтересах яких було проведено розподіл земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713, з боку ГУ Держгеокадастру у Черкаській області слід було надавати не дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

- стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 не було розроблено технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, яка є єдиним документом для поділу раніше сформованої земельної ділянки.

- у ГУ Держгеокадастру у Черкаській області були відсутні законні підстави, визначені ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 та переведення останньої в архівний шар.

- у позивача в законний спосіб не було припинено право користування (оренди) земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0713 із скасуванням відповідного речового права у Державному реєстрі речових прав.

У відповідності до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема:

- відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

- визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

- застосування інших, передбачених законом, способів.

Водночас, вирішуючи питання щодо розгляду спору, суду необхідно встановити чи стосуються оспорювані дії прав позивача.

Як вказав суд першої інстанції, в період розгляду справи № 925/67/21 ухвалою від 24.02.2021 Північний апеляційний господарський суд зупинив провадження у справі № 928/778/19 щодо поновлення договору оренди землі до завершення розгляду справи № 925/67/21 та остаточного вирішення питання про існування такого об`єкту цивільних прав, як земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0713, щодо якої вирішується питання поновлення її оренди.

Отже, станом на час розгляду спору у справі № 925/67/21 слід вважати, що право позивача на продовження орендних відносин є порушеним і хоча спір з даного питання у справі № 925/778/19 ще не вирішено остаточно, це не може бути підставою для висновку суду щодо відсутності права позивача на оскарження поділу орендованої ним земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713. З цих же підстав суд не може врахувати при вирішенні спору доводи відповідача про те, що відсутність у позивача належних доказів поновлення із ним договору оренди унеможливлює захист його прав через заявлений позов.

За доводами позивача, відновлення попереднього стану, що існував щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 до часу її поділу, відновить право позивача на подальше користування нею як цілісним об`єктом оренди за договором від 10.04.2009 року і дозволить вирішити спір з приводу поновлення договору оренди землі.

Водночас, такі висновки суду є безпідставними, оскільки відповідно до умов договору оренди, він припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку на який його було укладено, і наявність спору про його поновлення, не давала суду підстав вважати, що право позивача на продовження орендних відносин є порушеним, оскільки позивачем ні на момент подання позову, ні на момент прийняття рішення не було надано жодного належного та допустимого доказу, що у нього фактично наявне речове право на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0713.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, ай охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл.

Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абзаці 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 No 3рп/2003.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.10.2019 по справі № 925/778/19 у задоволенні позову Селянського (фермерське) господарства «Ольга» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та селянським (фермерським) господарством «Ольга» додаткової угоди до договору оренди землі від 10 квітня 2009 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Драбівському районі про що, у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2012 року за № 04593 відмовлено.

Водночас, за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

В подальшому, постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 рішення Господарського суду Черкаської області від 22.10.2019 по справі № 925/778/19 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так у постанові Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 у справі № 925/778/19 встановлено, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0713 діяв до 10.04.2019 і підстави для його поновлення відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що між позивачем та земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0713 станом на момент подачі позову у 2021 році був відсутній правовий зв`язок, який би давав суду підстави вважати, що поділ такої земельної ділянки порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Відсутність порушеного права позивача, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у нього порушеного права, яке підлягає захисту, а тому доводи щодо наявність порушень в процедурі поділу земельної ділянки не приймаються, оскільки задоволення позову не призведе до ефективного захисту інтересів позивача.

Відтак, судова колегія погоджується з доводами апелянта щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не впливають на вищенаведені висновки суду.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вбачає наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового рішення, яким слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 підлягає задоволенню.

Водночас, рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким слід відмовити Селянському (фермерському) господарству «Ольга» у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, згідно ст. 126 та ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2021 у справі №925/67/21 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Ольга" - відмовити повністю.

4. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Ольга" (ідентифікаційний код 32506730, с. Яворівка, Драбівський район, Черкаська область) на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (ідентифікаційний код 39765890, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131) 6 840 (шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 925/67/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.07.2022.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.О. Хрипун

В.А. Корсак