РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022Справа № 910/2543/22
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс»

про стягнення 42 959,39 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс» про стягнення 42 959,39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним здійснено виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортних засобів № 421/19-Тз/ЗП113 від 06.03.2019 через настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 (працівника ТОВ «Зернотранс») цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «АРКС», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК/7097344. Оскільки, виплаченого ПрАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування недостатньо для покриття суми збитків, позивач просить суд стягнути з відповідача невідшкодовану частину збитку у розмірі 42 959,39 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язати Моторне (транспортне) страхове бюро України надати копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/7097344 або інформацію із єдиної централізованої бази МТСБУ стосовно полісу № АК/7097344; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

26.04.2022 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 23.02.2022.

Разом з тим, статтею 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно п. 1 якого постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. При цьому, строк воєнного стану неодноразово продовжувався.

Оскільки, розгляд справи № 910/2543/22 припав на період дії воєнного стану, з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 910/2543/22 та надання йому можливості реалізувати процесуальні права, судом повторно направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс» ухвалу суду від 23.02.2022, яка як вбачається з рекомендованого повідомлення № 448 вручена відповідачу 21.06.2022.

Відтак, встановлений строк для подачі відзиву закінчився 06.07.2022.

Застосовуючи положення ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суду з прав людини у справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 зазначає, що критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик, позивач) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №421/19-Тз/ЗП113 від 06.03.2019, відповідно до п. 4 якого предметом договору є майнові інтереси Страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5, 6 цього договору- автомобілем «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 (п. 5 Договору).

27.05.2019 біля 12-23 години в м. Запоріжжя, Комунарському районі, вул. Космічна, 140 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 та «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Новотроїцького районного суду Херсонської області від 18.06.2019 у справі №662/1230/19 ОСОБА_1 (працівника ТОВ «Зернотранс»), який керував автомобілем «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу № 006.00835819 від 27.05.2019, що відповідно до умов договору страхування є страховим випадком.

Згідно рахунку №СКЛ-К-00141 від 03.06.2019 вартість відновлювального ремонту кузова автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 становить 83 633,61 грн.

Відповідно до страхового акту № 006.008355819-1 від 10.06.2019 сума страхового відшкодування становить 83 633,61 грн.

Позивач виплатив суму страхового відшкодування за вказаним страховим актом у розмірі 83 633,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 33456567 від 12.06.2019.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відтак, враховуючи приписи ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на користь позивача підлягає відшкодуванню вартість відновлювального ремонту (відповідно до акту чи рахунку про фактично виконані роботи з ремонту) з урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, ПрАТ СК «Арсенал Страхування» зверталось до відповідача з досудовою претензією, проте станом на дату подання позову компромісу знайти не вдалось.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс» про стягнення 42 959,39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним здійснено виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспортних засобів № 421/19-Тз/ЗП113 від 06.03.2019 через настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 (працівника ТОВ «Зернотранс») цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «АРКС», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК/7097344. Оскільки, виплаченого ПрАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування недостатньо для покриття суми збитків, позивач просить суд стягнути з відповідача невідшкодовану частину збитку у розмірі 42 959,39 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

З листа №1513/у-19 від 20.11.2019 вбачається, що позивач звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» з претензією №1507109 на суму 83 633,61 щодо здійснення страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (С врз) та величини ВТВ за формулою 24: У = Ср + См + Сс (1-Е3) + ВТВ.

Відповідно до звіту №194 про проведення оцінки колісного транспортного засобу Nissan Leaf державний номер НОМЕР_1 від 05.06.2019 вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) становить 42 025,10 грн.

При цьому, коефіцієнт фізичного зносу шин автомобіля становить 0,34; коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля становить 0,6833.

Судом встановлено, що 25.07.2019 ПрАТ «СК «АРКС» платіжним дорученням №581_108 від 25.07.2019 перерахувало позивачу 40 674,22 грн з призначенням платежу: «Страхове відшкод.зг.акту №ARX2481886, ПРАТ СК АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ/33908322, Регресний платіж зг.з претенз. вих.31/К від 15.07.19. Без ПДВ».

При цьому, визначаючи суму страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС» виходило з даних, що містяться в рахунку № СКЛ-К-00141 від 03.06.2019 та Акту надання послуг № КЛ-00141 від 26.07.2019, оскільки, дані документи є підтвердженням саме фактично понесених витрат, у свою чергу, Звіт № 194 від 05.06.2019 є лише попереднім оціночним документом.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого.

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 (працівника ТОВ «Зернотранс»).

Цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс» в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК «АРКС» на підставі укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/7097344).

Відповідно до постанови Новотроїцького районного суду Херсонської області від 18.06.2019 у справі №662/1230/19 ОСОБА_1 , який керував автомобілем «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 та який працював у ТОВ «Зернотранс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи, що виплатою ПрАТ «СК «АРКС» не було покрито страхове відшкодування в повному обсязі, з огляду на встановлення факту винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, під час виконання службових обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , у межах суми заявленої до стягнення, а до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс» про стягнення 42 959,39 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотранс» (01021, місто Київ, Печерський узвіз, будинок 13, офіс 23; ідентифікаційний код: 31547032) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154; ідентифікаційний код: 33908322) грошові кошти у розмірі 42 959 (сорок дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 39 коп. та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева