РІШЕННЯ

18 липня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/823/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

за участі секретаря судового засідання Десятник О.С.

розглянув матеріали справи

за позовом Бережанської окружної прокуратури, вул. Шевченка, 28, м. Підгайці, 48000, в інтересах держави, в особі Нараївської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, вул. Центральна, 6, с. Нараїв, Тернопільський район, Тернопільська область, 47513

до відповідача Приватного підприємства АУСА Бережани, с. Куряни, Тернопільський район, Тернопільська область, 47522

про 1/ розірвання Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1560 площею 107,1194 га., розташованої за межами населених пунктів на території Нараївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, укладений 23 серпня 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та Приватним підприємством АУСА Бережани, право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2017, номер запису про інше речове право 22240186;

2/ зобов`язати Приватне підприємство АУСА Бережани повернути у володіння та користування Нараївській сільській раді земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1560 площею 107,1194 га., яка розташована за межами населених пунктів на території Нараївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

За участі:

прокурора відділу представництва інтересів держави в суді Тернопільської обласної прокуратури Козлової Олени Володимирівни (посвідчення №059827 від 09.02.2021р.);

представника відповідача Крупея Мирослава Степановича, ордер ВС №1056306 від 25.01.2022р.

В порядку ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Ухвалою суду від 28.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2022р. Учасники справи повідомлені про дату та час судового засідання.

Ухвалою суду від 28.01.2022р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.02.2022р. Прокурор та позивач належним чином повідомлені про дату і час судового засідання, а ухвала суду, надіслана відповідачу, згідно відстеження на офіційному сайті Укрпошта прямує до точки видачі станом на 17.02.2022р.

Директор ПП АУСА Бережани ( ОСОБА_1 ) на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву №б/н від 28.01.2022р. (вх. №637 від 31.01.2022р.) з доказами направлення учасникам справи (отримано позивачем 31.01.2022р., прокуратурою 03.02.2022р.)

Заступник керівника Бережанської окружної прокуратури (Цаплан Ярослав) подав відповідь на відзив №672ВИХ-22 від 04.02.2022р. (вх. №921 від 08.02.2022р.) з доказами направлення учасникам справи (отримано позивачем 07.02.20222р, відповідачем 08.02.2022р.).

Сільський голова Нараївської сільської ради (Здебський Євген) подав відповідь на відзив №75 від 04.02.2022р. (вх. 938 від 09.02.2022р.) з доказами направлення учасникам справи (отримано прокуратурою 07.02.2022р., відповідачем 08.02.2022р.).

У судовому засіданні 22.02.2022р., враховуючи не отримання відповідачем ухвали суду про дату і час розгляду справи, постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження та оголошення перерви на 03.03.2022р., яку занесено у протокол судового засідання. Учасники справи повідомлені про дату і час судового засідання.

Ухвалами суду від 03.03.2022р. та від 12.04.2022р., враховуючи Указ Президента України № 64 від 24.02.2022р. Про введення воєнного стану в Україні, рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р., розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022 № 10-р, клопотання сторін, відкладено судове засідання відповідно на 12.04.2022р. та 10.05.2022р. Учасники справи повідомлені про дату та час судового засідання.

Ухвалою суду від 10.05.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2022р. Учасники справи повідомлені про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 07.06.2022р. відкрито розгляд справи по суті та постановлено ухвалу про оголошення перерви на 21.06.2022р., яку занесено у протокол судового засідання. Учасники справи повідомлені про дату та час судового засідання.

У судових засіданнях 21.06.2022р. та 30.06.2022р., враховуючи не отримання позивачем ухвали суду та відсутність його згоди щодо розгляду справи за наявними матеріалами, постановлено ухвали про оголошення перерви відповідно до 30.06.2022р. та до 18.07.2022р., які занесено у протокол судового засідання. Учасники справи повідомлені про дату та час судового засідання.

Позивач подав заяву б/н від 21.06.2022р. (вх. №4012 від 27.06.2022р.), в якій просить позов задовольнити у повному обсязі та розгляд справи здійснювати за відсутності представника Нараївської сільської ради.

Прокурор позовні вимоги підтримав, на обґрунтування таких посилається на наступне:- між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та Приватним підприємством «АУСА Бережани», укладено 23.08.2017р. Договір оренди землі земельної ділянки державної форми власності, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 30.11.2020р. № 6-ОТГ земельну ділянку, що є предметом Договору оренди від 23.08.2017р. передано з державної у комунальну власність Нараївської сільської ради;

- відповідач свої зобов`язання за Договором оренди не виконує, орендну плату за землю в обсязі передбаченому Договором та чинним законодавством систематично не сплачує, що підтверджується інформацією Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.09.2021р. №6876/5/19-00-04-01-13/23532 та від 01.10.2021р. №7138/519-900-04-01-13/24925, Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області від 18.11.2021р. та 24.11.2021р. та Нараївської сільської ради № 426 від 09.12.2021р., виписками щодо надходження коштів на рахунки з обліку доходів Нараївської сільської ради та Нараївської територіальної громади за періоди з 01.01.2019р. 18.11.2021р., рішеннями Тернопільського адміністративного суду;

- факт систематичного порушення Договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати (два чи більше випадки несплати) є вичерпною підставою для розірвання договору згідно висновків Верховного Суду викладених у постановах від 06.03.2019р.у справі №183/262/17, від 30.06.2020р. у справі №484/3514/14, від 02.05.2018р. у справі №925/549/17;

- твердження відповідача про відсутність заборгованості з орендної плати не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки проведені платежі по платіжних дорученнях враховані в розрахунку заборгованості наданого Нараївською сільською радою та така не погашена станом на дату розгляду справи;

- відповідач, враховуючи відзив на позов, не використовує орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням з 2020 року, також підтвердженням даного факту є складений за результатами обстеження земельної ділянки комісією Нараївської сільської ради: - Акт від 01.11.2021р. яким встановлено, що земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, забур`янена, на ділянці присутні зарослі чагарників та виявлені значні залишки сухої дикорослої рослинності та Актом обстеження від 16.05.2022р. (директор підприємства участі в роботі комісії не забезпечив через хворобу) яким встановлено, що станом на дату обстеження земельна ділянка фактично не обробляється, весняно польові роботи не проводилися ;

- твердження відповідача щодо можливості звернення з позовом до суду про розірвання Договору оренди виключно сторони договору Нараївської сільської ради, а відтак відсутності підстав для розірвання Договору, оскільки позовну заяву подано не орендодавцем, цілком нівелює повноваження державних органів, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, до яких і належить прокурор;

- звертає увагу суду, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022р., питання продовольчої безпеки стає вкрай важливим, а тому посівна на території держави де не проводяться активні бойові дії повинна бути виконана;

- відповідачем не надано доказів звернення з вимогою про зменшення орендної плати, у зв`язку із запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 в Україні карантину щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, та запроваджений карантин не перешкоджав відповідачу проведенню розрахунків по орендній платі та використанні земельної ділянки за призначенням. Просить позов задовольнити.

Позивач у відповіді на відзив позовні вимоги підтримав, вважає їх законними та обґрунтованими, при цьому посилається на наступне:

- відповідач не наводить жодних доказів на спростування факту невиконання ним п. 9.4.5 Договору оренди щодо зобов`язання використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням; - комісією Нараївської сільської ради проведено обстеження спірної земельної ділянки та встановлено, що така не використовується за цільовим призначенням, про що складено Акт обстеження від 01.11.2021р.;

- відповідач вводить суд у оману стверджуючи, що на день подання відзиву у нього відсутня заборгованість із орендної плати, так як заборгованість відповідача на 01.12.2021р. становила 619 503,16грн., а станом на 01.01.2022р., з врахуванням здійснених ним платежів та заборгованості по орендній платі за наступний період, становить 528 023,20грн., що підтверджується інформацією фінансово-економічного відділу Нараївської сільської ради від 02.03.2022р. №15 з посиланням на дані електронного кабінету платника податків;

- посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020р. «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» є безпідставним, оскільки відповідач не включений до жодного із переліку орендарів, які визначені у додатках до вказаної постанови, та така регулює питання звільнення від сплати орендної плати за користування державним майном а не комунальним;

- відповідач систематично не сплачує податків та орендної плати починаючи з 2019 року. Підтримує позов прокурора в інтересах держави в особі позивача та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, його представник проти позову заперечує позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, при цьому посилається на наступне:

- з позовом про розірвання договору може звернутися виключно сторона договору - Нараївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, яка не подавала до суду жодних позовних заяв та не просила суд розірвати Договір оренди, а тому відсутні законні підстави для його розірвання;

- вважає, що у зв`язку із запровадженням в Україні карантину щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211, з подальшими змінами, є підстава для звільнення від орендної плати тих орендарів, що не охоплені постановою Кабінету Міністрів України, які однак, не здійснювали діяльність на орендованому майні;

- у позовній заяві та додатках до неї не зазначено та не подано жодного доказу, який би свідчив про те, що Відповідач здійснював діяльність на орендованому майні з моменту запровадження карантину і до сьогоднішнього дня;

- вважає, що на підставі постанови КМУ від 15.07.2020р. №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» зберігається законодавча підстава звільнення від орендної плати і тих орендарів, що не охоплені даною постановою;

- звертає увагу суду, що відповідно до наказу директора ПП «АУСА Бережани» від 11.03.2020 року у зв`язку з карантином, всі працівники підприємства переведені на дистанційну роботу;

- відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а торгово-промислова палата України визнає обмежувальні заходи у зв`язку із поширенням хвороби COVID-19, форс-мажором, які унеможливлюють виконання зобов`язань;

- відповідач не мав можливості належним чином та у строки встановлені Договором оренди виконати обов`язок щодо внесення орендної плати, що було спричинено введенням карантину в Україні внаслідок поширення COVID-19;

- станом на час розгляду справи у відповідача відсутня заборгованість із сплати орендної плати, що підтверджується платіжними дорученнями; - заборгованість з орендної плати, що погашена, не може бути підставою розірвання Договору оренди земельної ділянки, оскільки відсутні обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем, як стороною договору оренди, мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірний договір, тобто не вбачається істотного порушення умов договору. При цьому відповідач посилається на практику Верховного Суду викладену у постановах від 27.11.2018р. у справі №912/1385/18 та від 11.10.2017р. у справі №6-1449цс17;

- прокурор не довів нездійснення чи не належне здійснення Нараївською сільською радою захисту інтересів держави як підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах. Просить у позові відмовити.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд даної справи здійснювався із врахуванням строків карантину, запровадженого в Україні через спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (з подальшими змінами і доповненнями) з 12.03.2020р. по 22.05.2020р. на всій території України встановлено карантин, який в подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020р. №392, від 22.07.2020р. № 641, від 13.10.2020р. №956, від 09.12.2020р. № 1236, від 17.02. 2021р. № 104, від 16.06.2021р. №611, від 11.08.2021р. №855, від 22.09.2021р. № 981, від 15.12.2021р. № 1336, від 23.02.202р. № 229, від 27.05.2022р. №630 продовжено до 31 серпня 2022 року та з врахуванням Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. Про введення воєнного стану в Україні (в редакції Указів № 133/2022 від 14.03.2022р., № 259/2022 від 18.04.2022р. та 341/2022р. від 17.05.2022р.), з 24.02.2022р. встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, який продовжено до 23.08.2022р. та рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022р., та розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022р. № 10-р.

Враховуючи продовжені п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України процесуальні строки розгляду судових справ під час дії карантину, введення воєнного стану, права учасників справи, подавати заяви/клопотання про продовження процесуальних строків на подання ними своїх пояснень, заперечень, доказів, тощо, судом надано таке право сторонам під час розгляду справи.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення учасників справи, судом встановлено:

- між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області ( Орендодавець) та Приватним підприємством «АУСА Бережани» (Орендар) укладено 23.08.2017року Договір оренди землі (далі Договір оренди), відповідно до умов якого:

- Орендодавець, на підставі протоколу земельних торгів від 23.08.2017 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 107,1194 гектарів - сіножатей, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1560, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, код використання за класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) А.01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Нараївської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області ( п. п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 , 5.1, 5.2, 5.3 Договору оренди);

- Договір оренди укладено строком на сім років ( п. 3.1 Договору оренди);

- плата за користування земельною ділянкою у розмірі орендної плати 144,16% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки чинної на базовий податковий (звітний) період, що становить 590911,96 грн., підлягає сплаті не пізніше трьох банківських днів з дня укладення Договору оренди на р/р 0016 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області ( одержувач місцевий бюджет Нараївської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області), код платежу 18010600 ( п. 4.1 Договору оренди);

- базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. У разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства до застосування для розрахунку орендної плати підлягає нова нормативно грошова оцінка земельної ділянки чинна на початок поточного бюджетного періоду (календарного року) без внесення змін та доповнення до даного Договору (п. 4.2 Договору оренди );

- орендна плата вноситься Орендарем щомісячно рівними частинами в розмірі 1/12 річної суми до 30 числа місяця, наступного за звітним ( п. 4.4 Договору оренди);

- після припинення дії Договору Орендар протягом 3-х робочих днів повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 7.1 Договору оренди);

- у разі дострокового припинення Договору за ініціативи Орендодавця земельної ділянки, Орендодавець не відшкодовує Орендарю витрати за набуття земельної ділянки та збитки, які понесе Орендар внаслідок дострокового припинення Договору оренди землі (п. 7.2 Договору оренди);

- Орендодавець має право вимагати від Орендаря, зокрема: - використання земельної ділянки у відповідності із цільовим призначенням згідно з Договором оренди; - дотримання екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного і природоохоронного законодавства України, державних стандартів, норм і правил; - своєчасного та повного внесення орендної плати ( п. 9.1.1 Договору оренди);

- Орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов Договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил. Не допускаючи, під час здійснення господарської діяльності, забруднення земельної ділянки радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, захищаючи її від водної та вітрової ерозії та своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату ( п. п. 9.4.5, 9.4.6 Договору оренди);

- дія Договору оренди припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених Договором ( п. 12.3 Договору оренди).

Право оренди земельної ділянки ПП «АУСА Бережани» зареєстровано 08.09.2017року за номером запису 22240186, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно інше речове право.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільської області від 30.11.2020р. № 6-ОТГ « Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну» передано згідно додатку у комунальну власність Нараївській сільській раді (Нараївській територіальній громаді) Тернопільського (колишнього Бережанського) району Тернопільської області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1232,6309 га, які розташовані на території Нараївської, колишньої Вербівської, Курянівської, Лапшинської, Підвисоцької, Рекшинської та Рогачинської сільських рад.

Згідно Акту приймання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 30.11.2020р. Головне управління Держгеокадастру у Тернопільської області відповідно до Наказу від 30.11.2020р. №6-ОТГ передало із державної власності, а Нараївська сільська рада (Нараївська ТГ) Тернопільського району Тернопільської області прийняла у комунальну власність відповідно до Додатку, який є невід`ємною частиною Акту, 240 земельних ділянок загальною площею 1232,6390 га, зокрема, і земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1560 , яка знаходиться в оренді ПП «АУСА Бережани» (№ 9 Додатку).

Рішенням Нараївської сільської ради №110 від 10.12.2020р. « Про прийняття у комунальну власність Нараївської сільської ради (Нараївської територіальної громади) з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення» вирішено: - прийняти земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1232,6390 га у комунальну Нараївської сільської ради (Нараївської територіальної громади) згідно Додатку; - зареєструвати речове право на земельні ділянки у встановленому законом порядку згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 107,1194 га кадастровий номер :01:001:1560 зареєстровано 18.08.2021р. за Нараївською сільською радою номер запису 43609003.

На звернення Бережанської окружної прокуратури №2026 вих-21 від 10.09.2021р. про надання інформації щодо суми заборгованості ПП «АУСА Бережани» по орендній платі за земельну ділянку, зокрема, і площею 107,1197 га та чи вживалися додаткові заходи спрямовані на стягнення в судовому порядку заборгованості, Головне управління ДПС у Тернопільській області листом від 17.09.2021р. №6876/5/19-00-04-01-13/23532 повідомило, що з моменту укладення Договору оренди відповідачем допускаються систематичні порушення строків оплати орендної плати, підтвердженням чого є рішення Тернопільського окружного адміністративного суду за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Приватного підприємства АУСА Бережани про стягнення податкового боргу з орендної плати:

- ухвалою суду від 14.01.2020 року у справі №500/2777/19 закрито провадження у справі у зв`язку із самостійною сплатою платником податкового боргу на суму 226 923,16грн.;

- ухвалою суду від 14.01.2020 року у справі №500/2911/19 закрито провадження у справі у зв`язку із самостійною сплатою платником податкового боргу на суму 90015,20грн.;

- рішенням суду від 22.10.2020 року у справі №500/2039/20 (залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021р.) стягнуто 393479,52грн. податкового боргу;

- рішенням суду від 30.10.2020 року у справі №500/2618/20 стягнуто 63003,43грн. податкового боргу;

- рішенням суду від 23.06.2021року у справі №500/2341/21 стягнуто 528 376,76грн. податкового боргу за період з серпня 2020 року по березень 2021 року;

- рішенням суду від 09.09.2021 року у справі №500/4618/21 стягнуто 250 387,52грн. податкового боргу;

- рішенням суду від 21.09.2021р. у справі №500/6082/21 стягнуто 125 193,76грн. податкового боргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідачем на виконання рішення суду від 23.06.2021р. у справі №500/2341/21 сплачено 44 031,87грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 30497-13 від 12.11.2021р. на суму 2,27грн., №30610-13 від 16.11.2021р. на суму 38 990,11грн., №30955-13 від 24.11.2021р. на суму 5018,20грн., №31288-13 від 30.11.2021р. на суму 18,42грн., №31588-13 від 08.12.2021р. на суму 0,06грн. та №31731-13 від 13.12.2021р. на суму 2,81грн.

Нараївська сільська рада звернулася до відповідача з листами - вимоги від 17.08.2021р. №250 та від 08.09.2021р. №278 про сплату заборгованості по орендній платі за земельні ділянки комунальної власності, яка значиться станом на 01.08.2021р. на загальну суму 826 126,00грн. та станом на 01.09.2021р. на загальну суму 888 723грн., зокрема, і за земельну ділянку площею 107,1197га, кадастровий номер :01:001:1560, які ним отримані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачем частково здійснено оплату заборгованості по орендній платі на суму 460 381,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №628 від 01.12.2021р. на суму 60 381,00грн., №634 від 08.12.2021р. на суму 197 781,00грн., №635 від 09.12.2021р. на суму 2 219,00грн. та №587 від 12.11.2021р. на суму 200 000,00грн.

На звернення Бережанської окружної прокуратури щодо надання інформації про суму заборгованості, яка існує у ПП «АУСА Бережани» по орендній платі, зокрема за земельну ділянку площею 107,1197 га станом на 24.09.2021р.: - Головне управління ДПС у Тернопільській області листом від 01.10.2021р. №7138/519-900-04-01-13/24925 повідомило, що відповідно до поданих ПП «АУСА Бережани» Інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок», з врахуванням рішень Тернопільського окружного адміністративного суду, за земельну ділянку площею 107,1194 га на території Нараївської сільської ради, задекларовано річне податкове зобов`язання та значиться борг, з врахуванням внесених платежів: - у 2019 році задекларовано 590911,67грн. - борг 100242,64грн.; - у 2020 році 541 669,03грн. - борг 522318,78грн; - у 2021 році задекларовано річне податкове зобов`язання в сумі 590911,57грн.; - Нараївська сільська рада листом № 426 від 09.12.2021р. повідомила, що станом на 09.12.2021р. (остання оплата орендарем здійснена 16.11.2021р.) заборгованість по орендній платі становить 619 503,16грн. (540 663,38грн. - борг за 2021 рік) +78839,78грн. (борг за 2019-2020 роки ).

Отже, враховуючи оплати відповідача здійснені після 16.11.2021р. по платіжних дорученнях №628 від 01.12.2021р. на суму 60 381,00грн., №634 від 08.12.2021р. на суму 197781,00грн., №635 від 09.12.2021р. на суму 2219,00грн., всього на загальну суму 260 381,00грн, на дату звернення з позовом 20.12.2021р. борг по орендній платі складає 359 122,16грн. (619 503,16грн. 260 381,00грн.).

За матеріалами справи земельна ділянка не використовується за призначенням з 2020 року, на підтвердження чого надано: - Акт обстеження від 01.11.2021р. складений комісією у складі голови Нараївської сільської ради, начальника відділу земельних ресурсів, кадастру та екологічної безпеки сільської ради, юриста сільської ради за результатами обстеження земельної ділянки площею 107,1197га, кадастровий номер :01:001:1560 на території Нараївської сільської ради за межами населеного пункту с. Дубляни, згідно якого комісія встановила, що протягом 2021 року земельна ділянка фактично не оброблялася, на ній присутні зарослі чагарників та виявлені значні залишки сухої дикорослої рослинності та встановлено, що орендар не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням та допустив її значну забур`яненість; - Акт обстеження від 16.05.2022р. складений комісією у тому ж самому складі за результатами обстеження земельної ділянки площею 107,1197га, згідно якого комісія встановила, що станом на 16.05.2022р. ділянка фактично не обробляється, весняно польові роботи не проводилися, на ділянці присутні зарослі чагарників та виявлені залишки минулорічної сухої дикорослої рослинності та встановлено, що орендар не використовує земельну ділянку за цільовим призначення та допустив її значну забур`яненість. Відповідач не забезпечив участь представника в роботі комісії на 16.05.2022 року на 11.00 год. згідно повідомлення сільської ради №621 від 11.05.2022 року, зазначивши у листі № 13/05 від 13.05.2022 року, що директор підприємства знаходиться на лікуванні в стаціонарі, та просить перенести засіданні комісії до повного його одужання. Лист підписаний головним бухгалтером Осадча О., при цьому доказів на підтвердження неможливості направити іншого представника не надав.

Невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати орендної плати та не використання земельної ділянки за цільовим призначенням, стало підставою для звернення з повозом до суду у спосіб передбачений ст. 16. ЦК України та ст. 20 ГК України.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані докази, наведені представниками учасників справи доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із наступного.

Договірні відносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору оренди земельної ділянки до якого застосовуються норми Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон про оренду), Земельного кодексу України ( далі ЗК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України) та іншими нормативними актами, прийнятими на їх виконання.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (землі, вод, лісів, надр, атмосферного повітря, тваринного світу) встановлюється законами. Природні ресурси можуть надаватися суб`єктам господарювання для використання або придбаватися ними у власність у господарській діяльності лише у випадках та порядку, передбачених законом (п.п.3,4,5 ст.148 ГК України).

Суб`єкт господарювання, здійснюючи господарську діяльність, зобов`язаний, зокрема, використовувати природні ресурси відповідно до цільового призначення, визначеного при їх наданні (придбанні) для використання у господарській діяльності (ч.1 ст.153 ГК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності та отримання продукції і доходів; (ст.ст.1, 25 Закону про оренду, ст.93 ЗК України).

Отже, право користування орендованою земельною ділянкою - це юридично закріплена можливість орендаря щодо господарського, підприємницького використання переданої йому землі та вилучення з неї корисних властивостей.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ( ст. 13 Закону про оренду, ст.792 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підлягають обов`язковій державній реєстрації, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 ЗК України).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ч.ч.1, 2 ст. 21 Закону про оренду).

Відповідно до положень ст. 24 Закону про оренду Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.25 Закону про оренду Орендар земельної ділянки має право, зокрема: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі та отримувати продукцію і доходи.

Згідно ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Забезпечення раціонального використання та охорони земель є, зокрема, одним із принципів на яких базується земельне законодавство (підп. г ч.1 ст.5 ЗК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору за рішенням суду (п.1ч.1 ст.611 ЦК України, ч.2 ст.202 ГК України).

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 31 Закону про оренду договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом .

На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч.ч.1,4 ст.32 Закону про оренду).

Підставами припинення права користування земельною ділянкою відповідно до п. п. ґ, д ч.1 ст. 141 ЗК України, зокрема, є: - використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; - систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Не використання земельної ділянки є підставою для розірвання договору оренди (правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.02.2021р. у справі №715/214/17).

Правова позиція щодо систематичності (два та більше) випадки несплати орендної плати передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди викладена у постановах Верховного Суду від 08.04.2020р. у справі № 904/23/18, від 02.05.20218р. у справі №925/549/17.

Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (ч.3 ст.653 ЦК України).

Відповідно до ст. 34 Закону про оренду у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Матеріалами справи підтверджено і не заперечується відповідачем:

- згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видами діяльності відповідача за КВЕД 01.11 є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);

- відповідно до умов п. 2.1 Договору оренди в строкове платне користування передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності (з врахуванням зміни власника) загальною площею 107,1194 гектарів - сіножатей, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1560, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- порушення умов договору щодо систематичної несплати орендної плати підтверджено рішеннями Тернопільського адміністративного суду, розрахунковими документами та наявністю боргу станом на дату прийняття рішення, іншого судом не встановлено, а відповідачем не спростовано;

- Актами обстеження земельної ділянки від 01.11.2021р. та 16.05.2022р. та відповідачем підтверджено, що ним не використовується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з 2020 року, із часу встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 на території України карантину та запровадження протиепідемічних заходів гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, через які підприємство вимушене було перевести всіх працівників на дистанційну роботу.

Саме на дані обставини, посилається відповідач як на поважну причину порушення строків оплати орендної плати та не використання землі за цільовим призначенням, які суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно через обставини, за які орендар не відповідає. Крім того, обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними. Відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством (правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі №910/7495/16).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (ч.2ст.218 ГК України, ст.617 ЦК України).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" (в редакції Закону від 17.03.2020р.) визначено (невичерпний) перелік обставин, що можуть бути визнані форс-мажором (обставинами непереборної сили). Так, відповідно до даної норми Закону форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами зокрема, введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Одне лише передбачене законом віднесення введеного карантину до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках карантину (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання конкретного договору. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести. Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань, які виникли внаслідок укладення договору оренди між резидентами України, може доводитися будь-якими доказами ( правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.07.2021р. у справі №912/3323/20).

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.25 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішеннях про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

На виконання ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Кабінетом Міністрів України прийняті Постанови:

- Постанова від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 « (назва Постанови в редакції Постанов КМ № 215 від 16.03.2020, № 255 від 02.04.2020), установлено на усій території України карантин з 12 березня до 3 квітня 2020 року. Постановами від 25.03.2020 № 239, від 22.04.2020 №291, від 11.05.2020 №349, від 20.05.2020 №392, від 17.06.2020 №500, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611, від 11.08.2021р. №855, від 22.09.2021р. № 981 від 15.12.2021р. № 1336, від 23.02.202р. № 229, від 27.05.2022р. №630 до постанови від 11.03.2020 № 211 внесені зміни, якими дію карантину продовжено до 31.08.2022р.;

- Постанова від 22.07.2020р. №641 « Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», залежно від епідемічної ситуації в регіоні або районі чи місті обласного значення встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 за результатом оцінки епідемічних показників, який визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням http://covid19.gov.ua);

- Постанова від 09.12.2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, до обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджуються додаткові заходи;

- Постанова від 15.07.2020р. № 611 « Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» якою установлено, що на період дії карантину звільняються від орендної плати орендарі державного майна за переліком згідно з додатком 1, та встановлено розмір орендної плати за користування нерухомим державним майном для орендарів за переліком згідно з додатками 2 та 3.

Відповідно до даних Постанов, обмежувальні протиепідемічні заходи для сфери діяльності по виробництву товарної сільськогосподарської продукції ( вирощування зернових культур) та суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, не передбачені.

Відхиляються, як помилкові, твердження відповідача про те, що заборгованість з орендної плати не може бути підставою розірвання договору оренди земельної ділянки згідно практики Верховного Суду викладеної у постановах від 27.11.2018р. у справі №912/1385/18, оскільки дані справи відмінні щодо підстав, так як у зазначених справах орендар використовував земельну ділянку за цільовим призначенням.

Також, суд відхиляє твердження відповідача щодо участі прокурора в розгляді даної справи, оскільки особливості такої участі установлено статтею 53 ГПК України, за змістом положень якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У справі, яка розглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування з господарським спором у зв`язку із захистом інтересів держави, які виразилися в порушенні відповідачем істотних умов Договору оренди, як щодо несплати орендних платежів, які є доходною частиною бюджету, так і не використання земельної ділянки майже протягом 3-х років, що є порушенням одного із принципів на якому базується земельне законодавство забезпечення раціонального використання земель, зокрема, шляхом використання земельної ділянки для товарного виробництва. Відповідачем не спростовано взаємозв`язку між встановленим судом фактом порушення умов Договору оренди та порушенням інтересів держави за захистом яких звернувся прокурор.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справах « Серявін та інші проти України", "Проніна проти України» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Отже, відповідач не довів належними доказами виконання умов Договору оренди, а саме своєчасну сплату орендних платежів та використання земельної ділянки для товарного виробництва сільськогосподарської продукції, такі порушення є істотними, а тому позов про розірвання Договору оренди підлягає до задоволення.

Також підлягає до задоволення вимога про повернення земельної ділянки власнику Нараївській сільській раді на умовах Договору оренди, яка є похідною від первісної вимоги.

В порядку ст. ст. 123,129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1560 площею 107,1194 га., розташованої за межами населених пунктів на території Нараївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, укладений 23 серпня 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та Приватним підприємством АУСА Бережани. Право оренди земельної ділянки зареєстровано 08.09.2017року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 22240186.

3. Зобов`язати Приватне підприємство АУСА Бережани (с. Куряни, Тернопільський район, Тернопільська область, 47522, ідентифікаційний код 35999940) повернути у володіння та користування Нараївській сільській раді Тернопільського району, Тернопільської області (вул. Центральна, 6, с.Нараїв, Тернопільський район, Тернопільська область, 47513, ідентифікаційний код 04395047) земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1560 площею 107,1194 га., яка розташована за межами населених пунктів на території Нараївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

4. Стягнути з Приватного підприємства АУСА Бережани (с. Куряни, Тернопільський район, Тернопільська область, 47522, ідентифікаційний код 35999940), на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, 46002, р/р UA0004091 в ДКСУ м. Київ, ідентифікаційний код 02910098, МФО 820172) 4 540 ( чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 22 липня 2022 року.

Суддя М.С. Стадник