ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2022 р. Справа№ 910/154/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Безрук Д.Д.

за участю представників

від позивача: Гринько В.Ф.

від відповідача: не з`явились

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 (повний текст складено 06.12.2021)

у справі №910/154/21 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"УКРГАЗПРОМПОЛІС"

про зобов`язання забезпечити можливість проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю «АІМ Аудит» можливість проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив корпоративні права позивача як учасника акціонерного товариства на отримання інформації про господарську діяльність товариства, відповідно до ст. ст. 25, 75 Закону України «Про акціонерні товариства».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/154/21 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "МФМ Консалтинг" можливість проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності з 01.01.2018 по 31.09.2020 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС".

При ухваленні вказаного рішення судом першої інстанції було встановлено, що 03.12.2020 акціонери Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс», а саме: акціонер ОСОБА_1 (частка у статутному капіталі товариства - 23,9479%), акціонер ОСОБА_2 , акціонер ОСОБА_3 , посилаючись на ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства», звернулися до відповідача із запитом про забезпечення можливості проведення аудиторської перевірки діяльності товариства. До вказаного запиту акціонерами були додані копії договору про надання аудиторських послуг №02/3 від 27.11.2020, сертифікату аудитора та виписки про стан рахунку в цінних паперах на 23.12.2019. Судом встановлено, що ОСОБА_1 (як акціонер, який є власником більше 10 відсотків голосуючих акцій Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс») разом з іншими акціонерами неодноразово звертались до відповідача із вимогою надати інформацію про господарську діяльність Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» та фінансову звітність товариства за 2019, 2018, 2017 та 2016 рік. Однак, відповідач від надання інформації ухилявся. Позивачем надано копію листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.12.2020 №26/03/ № 26/03/20006, в якому Комісія повідомила, що за порушення Приватним акціонерним товариством Страховою компанією «Укргазпромполіс» вимог ч. 2 ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме за ненадання акціонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на їх колективний лист від 02.01.2020 №1/1 копій документів, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №152-ДП-Е від 08.07.2020 та застосовано санкцію у вигляді штрафу; також Комісією видано розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №47-ДП-Е від 08.07.2020, яким зобов`язано Приватне акціонерне товариство Страхову компанію «Укргазпромполіс» у термін до 07.08.2020 усунути вищезазначене порушення законодавства шляхом надання копій документів на колективний лист акціонерів та письмово поінформувати Комісію. Відповідач в порушення вимог ч. 6 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства», відповіді з інформацією щодо дати початку аудиторської перевірки та витребуваних документів не надав, можливості проведення аудиторської перевірки не забезпечив, чим порушив корпоративні права позивача, пов`язані з діяльністю й управлінням справами товариства, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/154/21, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/154/21 та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги щодо скасування рішення апелянт посилається на те, що позивач, як акціонер відповідача, не звертався до останнього з вимогою забезпечити можливість проведення аудиторської перевірки. Також, судом першої інстанції безпідставно не застосовано норму процесуального права, а саме ст. 50 ГПК України, оскільки оскаржуване рішення безпосередньо впливає на права та обов`язки ТОВ «МФМ Консалтинг», зокрема, в резолютивній частині рішення суд зобов`язує відповідача забезпечити ТОВ «МФМ Консалтинг» можливість проведення аудиторської перевірки. Проте, судом безпідставно не залучено до участі у справі аудиторську компанію.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" у справі №910/154/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Корсак В.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/154/21 та відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/154/21.

Матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду 19.01.20222.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 апеляційну скаргу апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/154/21 залишено без руху, надано десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Північному апеляційному господарському суду доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмір - 2837,70 грн. та належні докази (опис вкладень) надсилання копії скарги з додатками сторонам у справі.

11.02.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" про долучення доказів. У додатках до клопотання додано докази про сплату судового збору у розмірі 2 837,70 грн. (платіжне доручення №1510) та докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками у справі (опис вкладення у цінний лист).

У зв`язку з перебуванням головуючого судді, судді-доповідача Владимиренко С.В. з 08.02.2022 по 18.02.2022 включно у відпустці питання про відкриття апеляційного провадження розглядалось після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі №910/154/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.2022 о 10 год. 30 хв. в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1- А, зал судових засідань № 6.

Судове засідання 31.03.2022 не відбулося.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні (Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та № 341/2022 від 17.05.2022).

Наказом Північного апеляційного господарського суду №1 від 03.03.2022 тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Наказом Північного апеляційного господарського суду №11 від 31.03.2022 відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 справу №910/154/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" на рішення господарського суду міста Києва від 18.11.2021 призначено до розгляду на 21.06.2022 на 15:00 год.

20.06.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 відкладено розгляд справи №910/154/21 на 14.07.2022 на 10 год 20 хв. Засідання відбудеться у вказані дату та час за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А, зал № 6. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг». Зобов`язано ОСОБА_1 направити копію позовної заяви з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг» та надати суду докази направлення. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" направити копію апеляційної скарги з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг» та надати суду докази направлення.

14.07.2022 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі № 910/154/21 - без змін. Також, просить суд апеляційної інстанції поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу представник позивач зазначає, у зв`язку з тим, що Наказом Північного апеляційного господарського суду №1 від 03.03.2022 тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, в умовах воєнної агресії проти України, у нього не було змоги надати відзив у строк відповідно до ухвали суду.

Відповідно до ч. 1. ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів дійшла висновку про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та за доцільне долучити його до матеріалів справи.

Відповідач та третя особа своїх представників в судове засідання 14.07.2022 не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 120 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 14.07.2022р. заперечив проти вимог та доводів, викладених в апеляційній скарзі відповідача, просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 у справі № 910/154/21 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Північний апеляційний господарський суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду справи, оскільки суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення вирішив питання про права, інтереси та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг», яка не є стороною у справі та не вирішив питання щодо залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, відповідно до ст. 50 ГПК України.

Відповідно п. 4 ч. 3 до ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду є - зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "МФМ Консалтинг" можливість проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності з 01.01.2018 по 31.09.2020 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС".

Північним апеляційним господарським судом встановлено, що 27.11.2020 між суб`єктом аудиторської діяльності в Україні Товариством з обмеженою відповідальністю «АІМ Аудит», найменування якого було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг» (як виконавцем), та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір про надання аудиторських послуг №02/3, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з аудиторської перевірки діяльності ПрАТ «СК «Укргазпромполіс» за період з 01.01.2018 по 31.09.2020 (ініціативний аудит повного комплексу фінансової звітності з метою висловлення думки про те, чи фінансова звітність відображає достовірно, в усіх суттєвих аспектах фінансовий стан замовника на 31.09.2020, його фінансові результати, зміни у власному капіталі та рух грошових коштів за рік, що закінчився на зазначену дату), та за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності ПрАТ «СК «Укргазпромполіс» за період з 01.01.2018 по 31.09.2020 надати замовнику аудиторський звіт.

Однак, судом першої інстанції не було вирішено питання щодо залучення вказаної особи до участі у справі.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МФМ Консалтинг" (01014, місто Київ, б. Дружби народів, будинок 38, офис 208).

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є акціонером Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» із часткою у статутному капіталі товариства 23,9476%, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах на 23.12.2019, наданою депозитарною установою - АТ «Мегабанк».

Як вбачається з матеріалів справи, листом №1/1 від 02.01.2020 ОСОБА_1 разом з іншими акціонерами Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» звернувся до відповідача із проханням надати інформацію про господарську діяльність товариства та фінансову звітність товариства за 2018, 2017 та 2016 рік.

15.08.2020 на адресу відповідача повторно було направлено звернення акціонерів щодо надання документів фінансової звітності товариства за 2019, 2018, 2017 та 2016 рік.

27.11.2020 між суб`єктом аудиторської діяльності в Україні Товариством з обмеженою відповідальністю «АІМ Аудит», найменування якого було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг» (як виконавцем), та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір про надання аудиторських послуг №02/3, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з аудиторської перевірки діяльності ПрАТ «СК «Укргазпромполіс» за період з 01.01.2018 по 31.09.2020 (ініціативний аудит повного комплексу фінансової звітності з метою висловлення думки про те, чи фінансова звітність відображає достовірно, в усіх суттєвих аспектах фінансовий стан замовника на 31.09.2020, його фінансові результати, зміни у власному капіталі та рух грошових коштів за рік, що закінчився на зазначену дату), та за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності ПрАТ «СК «Укргазпромполіс» за період з 01.01.2018 по 31.09.2020 надати замовнику аудиторський звіт.

03.12.2020 акціонери Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс», а саме: акціонер ОСОБА_1 (частка у статутному капіталі товариства - 23,9479%), акціонер ОСОБА_2 , акціонер ОСОБА_3 , на підставі ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства», звернулися до відповідача із запитом про забезпечення можливості проведення аудиторської перевірки діяльності товариства.

До вказаного запиту акціонерами були додані копії договору про надання аудиторських послуг №02/3 від 27.11.2020, сертифікату аудитора та виписки про стан рахунку в цінних паперах на 23.12.2019.

11.12.2020 вищевказані акціонери Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» повторно звернулися до відповідача із запитом, в якому, посилаючись на ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства», просили надати інформацію про господарську діяльність товариства та забезпечити можливість проведення аудиторської перевірки діяльності товариства.

Факт направлення на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01054, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 41), запитів про забезпечення можливості проведення аудиторської перевірки діяльності товариства підтверджується наявними у справі копіями описів вкладення у цінні листи №870 та №643, які містять календарний штемпель поштової установи та підпис відповідального працівника поштової установи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач ігнорує його законні вимоги як акціонера Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» щодо надання можливості провести аудиторську перевірку діяльності товариства, а тому вказує на наявність підстав для зобов`язання відповідача забезпечити можливість проведення аудиторської перевірки в судовому порядку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Отже, цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 1 ст. 152 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів регулюються, зокрема, Законом України «Про акціонерні товариства».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Тип акціонерного товариства зазначається у статуті акціонерного товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, за своєю організаційно-правовою формою відповідач є акціонерним товариством; тип акціонерного товариства - приватне акціонерне товариство.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства» кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 162 Цивільного кодексу України аудиторська перевірка діяльності акціонерного товариства, у тому числі такого, що не зобов`язане публікувати для загального відома документи, має бути проведена у будь-який час на вимогу акціонерів, які разом володіють не менш як десятьма відсотками акцій. Порядок проведення аудиторських перевірок діяльності акціонерного товариства встановлюється статутом товариства і законом.

Частиною 5 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що аудиторська перевірка діяльності акціонерного товариства також має бути проведена на вимогу акціонера (акціонерів), який (які) є власником (власниками) більше 10 відсотків голосуючих акцій товариства. У такому разі акціонер (акціонери) самостійно укладає (укладають) з визначеним ним (ними) аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності товариства, в якому зазначається обсяг перевірки. Витрати, пов`язані з проведенням перевірки, покладаються на акціонера (акціонерів), на вимогу якого проводилася перевірка. Загальні збори акціонерів можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат акціонера (акціонерів) на таку перевірку.

За приписами ч. 6 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства» товариство зобов`язане протягом 10 днів з дати отримання запиту акціонера (акціонерів) про таку перевірку забезпечити аудитору (аудиторській фірмі) можливість проведення перевірки. У зазначений строк виконавчий орган має надати акціонеру (акціонерам) відповідь з інформацією щодо дати початку аудиторської перевірки. Аудиторська перевірка на вимогу акціонера (акціонерів), який є власником більше ніж 10 відсотків голосуючих акцій товариства, може проводитися не частіше двох разів на календарний рік. У разі проведення аудиту товариства за заявою акціонера (акціонерів), який (які) є власником (власниками) більше 10 відсотків голосуючих акцій товариства, виконавчий орган товариства на вимогу такого акціонера (акціонерів) зобов`язаний надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів протягом п`яти робочих днів з дати отримання відповідного запиту аудитора (аудиторської фірми).

З положень ч. 2 ст. 162 Цивільного кодексу України, ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства» слідує, що акціонер, який є власником більше 10 відсотків голосуючих акцій товариства, має право вимагати проведення аудиторської перевірки діяльності акціонерного товариства, а товариство, в свою чергу, зобов`язане протягом 10 днів з дати отримання запиту акціонера про таку перевірку забезпечити аудитору (аудиторській фірмі) можливість проведення перевірки.

Шляхом пред`явлення до товариства вимоги про проведення аудиторської перевірки учасник (акціонер) товариства реалізує своє корпоративне право, пов`язане з діяльністю й управлінням справами товариства.

Стаття 75 Закону України «Про акціонерні товариства» є імперативною для товариства у випадку наявності відповідної вимоги акціонера, який є власником більше ніж 10 відсотків акцій товариства. При цьому, право акціонера вимагати проведення аудиту не залежить від бажання самого товариства чи його посадових осіб або доцільності проведення такої перевірки, натомість обов`язок товариства забезпечити аудитору (аудиторській фірмі) можливість провести перевірку виникає відповідно до прямої вказівки закону.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №922/1859/19.

Частиною 1 ст. 1 Закону "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" визначено:

1) аудит фінансової звітності - аудиторська послуга з перевірки даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності та/або консолідованої фінансової звітності юридичної особи або представництва іноземного суб`єкта господарювання, або іншого суб`єкта, який подає фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність групи, з метою висловлення незалежної думки аудитора про її відповідність в усіх суттєвих аспектах вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, міжнародних стандартів фінансової звітності або іншим вимогам;

3) аудиторська діяльність - незалежна професійна діяльність аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, зареєстрованих у Реєстрі аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, з надання аудиторських послуг;

6) аудиторський звіт - документ, підготовлений суб`єктом аудиторської діяльності за результатами аудиту фінансової звітності (консолідованої фінансової звітності) відповідно до міжнародних стандартів аудиту та вимог цього Закону.

Статтею ст. 7 Закону "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" передбачено:

1. Аудиторські послуги надаються на підставі договору про надання аудиторських послуг, укладеного між суб`єктом аудиторської діяльності та замовником. Неаудиторські послуги можуть надаватися на підставі договору, письмового або усного звернення замовника до суб`єкта аудиторської діяльності.

2. У договорі про надання аудиторських послуг передбачаються предмет, обсяг аудиторських послуг, розмір та умови оплати, відповідальність сторін та інші умови відповідно до вимог законодавства та міжнародних стандартів аудиту.

Права та обов`язки суб`єкта аудиторської діяльності і замовника при наданні аудиторських послуг визначаються в договорі відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

3. Замовник має право вільного вибору суб`єкта аудиторської діяльності із дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

4. Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, зобов`язані створити для суб`єкта аудиторської діяльності належні умови для якісного надання аудиторських послуг відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Посадові особи юридичної особи, фінансова звітність якої перевіряється, несуть відповідальність за повноту і достовірність документів та іншої інформації, що надаються аудитору для надання аудиторських послуг.

5. Звіти за результатами надання аудиторських послуг оформляються відповідно до міжнародних стандартів аудиту та вимог цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (як акціонер, який є власником більше 10 відсотків голосуючих акцій Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс») разом з іншими акціонерами неодноразово звертався до відповідача із вимогою надати інформацію про господарську діяльність Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс» та фінансову звітність товариства за 2019, 2018, 2017 та 2016 рік. Однак, відповідач від надання інформації ухилявся.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копію листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.12.2020 №26/03//20006, в якому Комісія повідомила, що за порушення Приватним акціонерним товариством Страховою компанією «Укргазпромполіс» вимог ч. 2 ст. 78 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме за ненадання акціонерам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на їх колективний лист від 02.01.2020 №1/1 копій документів, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №152-ДП-Е від 08.07.2020 та застосовано санкцію у вигляді штрафу; також Комісією видано розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №47-ДП-Е від 08.07.2020, яким зобов`язано Приватне акціонерне товариство Страхову компанію «Укргазпромполіс» у термін до 07.08.2020 усунути вищезазначене порушення законодавства шляхом надання копій документів на колективний лист акціонерів та письмово поінформувати Комісію.

Проте, як зазначено Комісією, розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №47-ДП-Е від 08.07.2020 не виконано, документи акціонерам не надано, у зв`язку з чим Комісією накладено на відповідача штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та видано розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 21.10.2020 №159-ДП-Е, яким зобов`язано усунути наведені порушення. Комісією вказано, що документів щодо виконання розпорядження до Комісії не надходило.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (як акціонер, який є власником більше 10 відсотків голосуючих акцій Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Укргазпромполіс»), реалізуючи своє право, передбачене ч. 2 ст. 162 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства», разом з іншими акціонерами двічі звертався до відповідача із запитами про забезпечення можливості проведення аудиторської перевірки діяльності товариства, надавши при цьому копію договору про надання аудиторських послуг, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «АІМ Аудит» (після зміни найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг»).

Однак, як свідчать матеріали справи, в порушення вимог ч. 6 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідач відповіді з інформацією щодо дати початку аудиторської перевірки та витребуваних документів не надав, можливості проведення аудиторської перевірки не забезпечив, чим порушив корпоративні права позивача, пов`язані з діяльністю й управлінням справами товариства.

Отже, позивач, як учасник Товариства, реалізуючи своє право на управління Товариством, мав право вимагати від нього як проведення аудиторської перевірки його діяльності, так і надання Товариством документів.

У вирішенні спорів за позовами учасників акціонерного товариства про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства належить враховувати, що передбачене право учасників спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому, як і право на отримання інформації про діяльність товариства, є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку.

Право учасника товариства звернутись з вимогою про проведення аудиторської перевірки фінансової звітності товариства не залежить ні від бажання самого товариства (його посадових осіб) проводити чи не проводити перевірку, ні від доцільності чи відсутності доцільності проведення такої перевірки, наявності вже проведених перевірок, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону.

Позовні вимоги у цій справі вмотивовані положеннями ч. 2 ст. 162 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства» та обґрунтовані безпідставним ухиленням Товариства від надання документів, які позивач як його учасник з часткою 23,9479% вимагав для ознайомлення та проведення аудиторської перевірки.

Тобто, у справі, вимоги заявлені в межах захисту корпоративних прав позивача як учасника Товариства та з метою контролю діяльності останнього. Тож позивач шляхом пред`явлення до Товариства вимог реалізував своє корпоративне право, пов`язане з діяльністю й управлінням справами Товариства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 908/522/20.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства, як складової корпоративного права, є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання відповідної інформації.

Оскільки позивач є учасником товариства (його частка становить 23,9479% статутного капіталу Товариства), який реалізував своє корпоративне право шляхом звернення до відповідача з вимогою про забезпечення проведення аудиту фінансової звітності Товариства та витребування відповідних документів, а відповідач не забезпечив проведення такого аудиту та не надав витребуваних документів, то суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно п. 4 ч. 3 до ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення вирішив питання про права, інтереси та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг», яка не є стороною у справі та не вирішив питання щодо залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «МФМ Консалтинг» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, відповідно до ст. 50 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позовні вимоги слід задовольнити.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2021 у справі № 910/154/21 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство Страхову компанію "Укргазпромполіс" (Україна, 01054, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 41, ідентифікаційний код 21664129) забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю "МФМ Консалтинг" (Україна, 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Шевченкове, провулок Ювілейний, будинок 5, н.п. 105, ідентифікаційний код 32346062) можливість проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності з 01.01.2018 по 31.09.2020 Приватного акціонерного товариства Страхової компанії "Укргазпромполіс".

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії "Укргазпромполіс" (Україна, 01054, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 41, ідентифікаційний код 21664129) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

6. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УКРГАЗПРОМПОЛІС".

7. Матеріали справи № 910/154/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.07.2022.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

В.В.Андрієнко