ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 917/318/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажтелекомсистем" (далі - ТОВ "Будмонтажтелекомсистем", позивач) - не з`явився,

відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-нет" (далі - ТОВ "НПК "Хоум-нет", відповідач, скаржник) - Гороховської А.О. (адвокат),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ТОВ "НПК "Хоум-нет"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.08.2021 (головуючий - суддя Паламарчук В.В.),

додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 (головуючий - суддя Паламарчук В.В.) і

постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 (головуючий - суддя Фоміна В.О., судді: Білоусова Я.О., Крестьянінов О.О.)

у справі №917/318/21

за позовом ТОВ "Будмонтажтелекомсистем"

до ТОВ "НПК "Хоум-нет",

про стягнення 1 343 449,72 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Вступ

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "НПК "Хоум-нет" заборгованості за договором підряду, яка складається з суми основного боргу, неустойки, 3% річних, інфляційних збитків.

1.2. Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині здійснення оплати за виконану роботу.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.08.2021 частково задоволено позовні вимоги; стягнуто з ТОВ "НПК "Хоум-нет" на користь ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" 940 314,54 грн основного боргу, 132 951,42 грн 3% річних, 241 974,32 грн інфляційних збитків, 19 728,60 грн витрат зі сплати судового збору.

2.2. Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 стягнуто з ТОВ "НПК "Хоум-нет" на користь ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" 24 475,06 грн витрат на правничу допомогу.

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 залишено без змін рішення Господарського суду Полтавської області від 03.08.2021, а додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 скасовано та прийнято нове рішення, яким стягнуто з ТОВ "НПК "Хоум-нет" на користь ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" 24 475,06 грн витрат на правничу допомогу.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ТОВ "НПК "Хоум-нет" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Полтавської області від 03.08.2021, додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №917/318/21; передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/22058/17 та у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/15617/17, від 11.08.2020 у справі №910/1069/17, від 04.02.2020 у справі №910/15765/18 та від 23.07.2019 у справі №911/2076/18;

4.2. Із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник у касаційній скарзі зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо застосування: статей 627, 854 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у випадках передбачення договором оплати поетапно за фактом виконаних робіт відповідно до графіку, та при цьому посилання на остаточний розрахунок, який здійснюється після остаточного завершення робіт; тлумачення умов договору у відповідності до статті 213, 637 ЦК України у подібних правовідносинах;

4.3. Із посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України скаржник оскаржує судові рішення у даній справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу, оскільки судами попередніх інстанцій не були досліджені зібрані у справі докази.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. Відзив на касаційну скаргу від ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" до Верховного Суду не надходив.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. ТОВ "НПК "Хоум-нет" (замовник) та ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" (підрядник) 09.11.2016 укладено договір підряду №/6 (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався на свій ризик та власними силами виконати в повному обсязі роботи по об`єкту "Ремонт кабельної лінії зв`язку системи управління та зв`язку магістрального газопроводу Союз та Кременчук - Богородчани на ділянці НПП 1/5-В3 Задніпровська НПП 2/1 (Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередача) (код ЄЗС ДК 021:2015-45231000-5)" в повному обсязі 36 500 м відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, а замовник зобов`язався на умовах Договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

6.2. Склад, обсяги та вартість робіт, що доручаються до виконання підрядником, визначені кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору (додаток №1) (пункт1.3 Договору).

6.3. Відповідно до пункту 2.1 Договору його ціна становить 5 277 085,50 грн (з урахуванням ПДВ) в тому числі ПДВ - 879 514,25 грн.

6.4. Ціна Договору не може бути збільшена, якщо інше не передбачено законодавством України. Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункти 2.2, 2.3 Договору).

6.5. Розділом 3 Договору визначено умови виконання робіт.

6.6. Відповідно до пункту 3.1 Договору, в редакції додаткової угоди від 14.11.2017 №1, передбачені Договором роботи підрядник виконує із матеріалів, що надаються замовником, та із своїх матеріалів, поставку яких, як і початок виконання робіт за Договором здійснює після отримання від замовника дозволу на початок виконання робіт. Якість матеріалів, що використовуються підрядником при виконанні робіт, повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам.

6.7. Згідно з пунктами 3.3, 3.4 Договору обсяг виконання робіт та вимоги щодо їх якості встановлюються згідно з технічними вимогами та якісними характеристиками предмета закупівлі (додаток №3). Строк виконання робіт визначається додатками до Договору. Підрядник зобов`язаний дотримуватись календарного плану - графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (додаток №2).

6.8. Відповідно до пунктів 3.9-3.10, 3.14 Договору обладнання, що поставляє підрядник, передається замовнику відповідно до первинних документів (накладних, актів прийому-передачі тощо) у повній справності та комплектності. Обладнання, придбане підрядником за свій кошт згідно з Договором та передане замовнику, оплачується замовником відповідно до пункту 2, пункту 5 Договору, кошторису та на підставі первинних документів (накладних, актів прийому-передачі тощо). Передача в монтаж оприбуткованого замовником обладнання підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж. Після закінчення виконання робіт підрядник передає замовнику змонтоване обладнання шляхом оформлення акту здачі змонтованого обладнання.

6.9. Пунктами 3.16, 3.17 Договору передбачено, що замовник має право відмовитись від Договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений Договором, стає неможливим. При несвоєчасному, з вини підрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від графіку замовник попереджає підрядника. Якщо в місячний строк не буде забезпечено суттєвих зрушень замовник може розірвати Договір і вимагати відшкодування фактичних збитків.

6.10. Згідно з пунктом 3.22 Договору підрядник зобов`язаний завчасно і у письмовій формі інформувати замовника про можливе сповільнення або призупинення виконання робіт за незалежних від нього обставин. Замовник зобов`язаний виконати необхідні заходи для усунення цих обставин, в межах своєї компетенції. При виникненні обставин, що не залежать від підрядника і перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, він може ставити перед замовником питання про їх перегляд. Рішення про перегляд строків оформляється додатковою угодою з обґрунтуванням обставин.

6.11. Замовник здійснює контроль і технічний нагляд на відповідність якості, обсягам і ціни виконаних робіт технічній, проектній та кошторисній документації, діючим нормам і правилам. При виявленні відхилень замовник видає підряднику письмові розпорядження про їх усунення, а при серйозних порушеннях приймає рішення про призупинення виконання робіт (пункт 3.24 Договору).

6.12. У розділі 4 Договору передбачено порядок приймання виконаних робіт.

6.13. Відповідно до пунктів 4.1-4.3 Договору після одержання повідомлення підрядника про готовність до здачі виконаних робіт замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3 (трьох) робочих днів. Здавання-приймання виконаного етапу робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом здачі-приймання відповідного етапу викопаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3). Разом з актами здачі-приймання виконаних робіт підрядник зобов`язується за результатами виконаних робіт надати замовнику виконавчу документацію по об`єкту, виконану у відповідності до діючих нормативних документів.

6.14. У разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі виконаних робіт. Якщо виявлені недоліки (дефекти) не можуть бути усунені підрядником, замовник має право відмовитися від прийняття робіт, вимагати компенсації збитків та відновлення роботоздатності обладнання, де виконувалися роботи (пункти 4.4, 4.5 Договору).

6.15. Порядок проведення розрахунків за виконання робіт визначений розділом 5 Договору.

6.16. Відповідно до пункту 5.1 Договору протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору замовник сплачує підряднику авансовий платіж у розмірі 20% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%).

6.17. Розрахунки у розмірі до 75% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) з підрядником здійснюється замовником частково поетапно по факту виконаних робіт відповідно до графіку виконання робіт протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних документів (актів приймання-передачі на поетапні роботи), а остаточний розрахунок у розмірі до 75% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) здійснюється замовником на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3) (пункт 5.2 Договору).

6.18. Остаточний розрахунок за виконані роботи за Договором у розмірі 5% від суми відповідного акту буде здійснений замовником після закінчення всіх робіт, передбачених Договором протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту введення об`єкта в експлуатацію (пункт 5.3 Договору).

6.19. Відповідно до пункту 7.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором відповідно до чинного законодавства.

6.20. Згідно з пунктом 7.2 Договору у разі затримки оплати вартості робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день затримки, але не більше 3% несплаченої суми.

6.21. Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року, а в частині виконання сторонами зобов`язань щодо розрахунків - до їх повного виконання. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 10.1 Договору).

6.22. Згідно з додатком №2 до Договору від 09.11.2016 № /6 Календарний план-графік виконання робіт "Ремонт кабельної лінії зв`язку системи управління та зв`язку магістрального газопроводу Союз та Кременчук - Богородчани на ділянці НПП 1/5-В3 Задніпровська НПП 2/1 (Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередача) (код ЄЗС ДК 021:2015-45231000-5)" термін виконання будівельних та монтажних робіт становить 16.11.2016 - 16.12.2016, а саме: прокладка захисної п/е трубки, з`єднання пропусків; влаштування переходів методом ГБН; задувка волоконно-оптичного кабелю; монтаж кабелю ОК, зварювання волокон, кінцевих пристроїв, виміри; установка по трасі стовпчиків, плит, колодців, КВП.

6.23. Відповідно до додатку № 3 до Договору від 09.11.2016 № /6 Технічні вимоги та якісні характеристики предмета закупівлі "Ремонт кабельної лінії зв`язку системи управління та зв`язку магістрального газопроводу Союз та Кременчук - Богородчани на ділянці НПП 1/5-В3 Задніпровська НПП 2/1 (Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередача) (код ЄЗС ДК 021:2015-45231000-5)" виконання робіт планується відповідно до Програми всіх видів ремонтів за рахунок поточних витрат на 2016 рік та "Річного плану закупівлі товарів, робіт і послуг ПАТ "Укртрансгаз" на 2016 рік". Загальний опис робіт: розробити календарний план-графік виконання основних заходів і робіт; отримати дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт від державних установ та експлуатуючих організацій; поставити обладнання і матеріали; виконати будівельно-монтажні роботи відповідно до погодженої проектної документації.

6.24. На підтвердження факту виконання позивачем робіт та прийняття їх відповідачем матеріали справи містять підписані сторонами такі документи:

1) акт №1/478 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року, відповідно до якого всього за актом виконано робіт на суму 1 163 293,20 грн, у тому числі зворотні суми: вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ - 51 607,20 грн;

2) акт №2/478 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2017 року, відповідно до якого всього за актом виконано робіт на суму 1 033 998,53 грн, у тому числі зворотні суми: вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ - 7 220,93 грн;

3) акт №4/478 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, відповідно до якого всього за актом виконано робіт на суму 387 317,54 грн, у тому числі зворотні суми: вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ - 19 526,23 грн;

4) акт №5/478 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, відповідно до якого всього за актом виконано робіт на суму 1 326 844,97 грн, у тому числі зворотні суми: вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ - 85 085,34 грн.

6.25. В матеріалах справи наявні довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2017 року (форми КБ-3), яка складена 31.05.2017, згідно з якою вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ - 1 163 293,20 грн, виключаються вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ - 51 607,20 грн; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2017 року (форми КБ-3), згідно з якою вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ - 1 033 998,53 грн, виключаються вартість матеріальних ресурсів поставки замовника з ПДВ - 7 220,93 грн.

6.26. Станом на дату подання цієї позовної заяви відповідачем зобов`язання в частині оплати за виконані роботи виконано лише у розмірі 2 807 700 грн, що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 11.11.2016 №58 на суму 557 700 грн; від 21.06.2017 №318 на суму 300 000 грн; від 13.10.2017 №84 на суму 600 000 грн; від 13.10.2017 №85 на суму 600 000 грн; від 02.02.2018 №6080 на суму 100 000 грн; від 26.08.2020 №9970 на суму 650 000 грн.

6.27. ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" 26.01.2020 звернулось до ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" з претензією щодо виконання умов Договору, в якій позивач вимагав сплатити суму заборгованості за Договором у розмірі 1 590 314,54 грн та нарахованої відповідно до пункту 7.2 Договору пені у розмірі 47 709,44 грн.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 для розгляду касаційної скарги у справі №917/318/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

7.2. Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2022 зокрема відкрито касаційне провадження у справі №917/318/21 за касаційною скаргою ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та призначено до розгляду на 27.01.2021.

7.3. Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2022 задоволено клопотання ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" та ТОВ "Будмонтажтелекомсистем" про відкладення розгляду справи для вирішення спору мирним шляхом та відкладено розгляд справи на 17.02.2022.

7.4. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 15.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Бенедисюка І.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №917/318/21, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Колос І.Б.

7.5. Ухвалою Верховного Суду від 17.02.2022 задоволено клопотання ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" про відкладення розгляду справи для вирішення спору мирним шляхом, відкладено розгляд справи на 10.03.2022.

7.6. З урахуванням режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 (із внесеними в подальшому змінами), затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, та можливості повітряної тривоги в місті Києві, у Верховному Суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

7.7. Отже, судове засідання у справі №917/318/21, призначене на 10.03.2022 не відбулося з причин незалежних від Суду та учасників справи.

7.8. Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2022 розгляд касаційної скарги ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.08.2021, додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №917/318/21 призначено на 26.05.2022.

7.9. Ухвалою Верховного Суду від 26.05.2022 розгляд касаційної скарги ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" відкладено на 07.07.2022 з урахуванням поданого клопотання про відкладення розгляду справи для вирішення спору мирним шляхом.

7.10. Ухвалою Верховного Суду від 07.07.2022 розгляд касаційної скарги ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" відкладено на 14.07.2022 з урахуванням поданого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи для вирішення спору мирним шляхом.

7.11. До Верховного Суду 21.07.2022 від відповідача надійшло клопотання, в якому ТОВ "НПК "ХОУМ-НЕТ" просило Суд врахувати інформацію, яка стала відомою в процесі переговорів щодо укладення мирової угоди.

7.12. Протокольною ухвалою Верховного Суду від 21.07.2022 вказане клопотання долучено до матеріалів справи.

7.13. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

7.14. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 року №133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

7.15. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року №259/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

7.16. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року №341/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

7.17. З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Верховному Суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

7.18. Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

7.19. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Дослідивши доводи касаційної скарги, зміст судових рішень у їх контексті та матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

8.2. За своїми ознаками у контексті підстав касаційного оскарження судових рішень доводи скаржника фактично ґрунтуються на підставах, правове регулювання яких визначено пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

8.3. Отже, з огляду на зміст та характер доводів скаржника, в ході касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень необхідним є надання оцінки застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням підстав касаційного оскарження.

8.4. Надаючи оцінку наведеним доводам скаржника Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, враховуючи приписи статті 300 ГПК України щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховує таке.

8.5. Відповідно до положень норм ГПК України (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України) касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

8.6. Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, де Велика Палата конкретизувала свої висновки щодо тлумачення змісту поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

8.7. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

8.8. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

8.9. Так, у справі №910/15617/17, на яку посилається скаржник, предметом первісного позову було стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору підряду в частині оплати виконаних позивачем будівельно-монтажних та супутніх робот, а предметом зустрічного - стягнення збитків. Верховний Суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій, якими задоволено первісні позовні вимоги та відмовлено у задоволенні зустрічного позову, у постанові від 13.03.2018 зазначив, що частиною першою статті 212 ЦК України передбачено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Судами попередніх інстанцій з посиланням на пункти 3.5 та 3.6 договору підряду однозначно встановлено, що початок перебігу строку виконання позивачем робіт обумовлений обставиною - здійсненням відповідачем поставки металопродукції згідно із укладеним між сторонами договором поставки від 31.08.2018 № КГ/112-15п, що відповідає наведеній нормі статті 212 ЦК України. Враховуючи положення статей 662, 664, 712 ЦК України, а також умов пункту 2.7 договору поставки від 31.08.2018 № КГ/112-15п, Верховний Суд дійшов висновку, що поставлений відповідачем позивачу відповідно до вказаного договору товар (металопродукція) є власністю останнього, у зв`язку із чим не викликає суперечностей або неоднакового тлумачення умова в пункті 3.6 договору підряду, яка в сукупності із умовами пункту 3.5 підтверджує наявність відкладальної умови для виконання позивачем зобов`язань за договором підряду, та відповідно до якої підрядні роботи виконуються позивачем із власних матеріалів, тобто матеріалів (металопродукції), право власності на яку позивач набуває згідно із згаданим договором поставки.

8.10. У справі №910/15765/18, де предметом позову було стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням ПАТ "Київенерго" зобов`язань за договором про закупівлю робіт від 29.04.2016 №95/ТЕЦ6-11-16 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт, Верховний Суд у постанові від 04.02.2020, залишаючи рішення судів попередніх інстанцій про відмову у позові без змін, виходив з того, що за умовами укладеного між сторонами договору позивач взяв на себе обов`язок після закінчення виконання робіт за договором передати відповідачу належним чином оформлену виконавчу документацію (акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування обладнання, журнали виконаних робіт тощо) з метою введення обладнання в експлуатацію, проте доказів виконання цього обов`язку так і не надав; разом з цим, умовами укладеного договору було передбачено також, що у разі ненадання виконавчої документації для введення обладнання в експлуатацію остаточний розрахунок не здійснюється; саме за таких обставин суд вирішив, що на момент звернення позивача до суду строк виконання відповідачем його зобов`язання з оплати виконаних робіт не настав.

8.11. Предметом позову у справі №910/1069/17, в якій Верховний Суд ухвалив постанову від 11.08.2020 (на яку скаржник послався у касаційній скарзі), була вимога ТОВ "Інлайн" до ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору підряду в частині здійснення оплати за виконану роботу. Залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що апеляційний господарський суд переглянув судове рішення відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 13.03.2018 у справі №910/15617/17 і від 04.02.2020 у справі №910/15765/18 зі спорів, що виникли з подібних підрядних правовідносин, зокрема, спочатку зазначивши, що у пункті 4.5 договору №304/03-11 строк виконання зобов`язання зі сплати утриманих коштів у розмірі 5 % від вартості виконаних робіт визначений вказівкою на події, які можуть настати, а можуть і не настати (здача об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником), що свідчить про вчинення правочину під відкладальною умовою (частина перша статті 212 ЦК України), у подальшому дійшов висновку, що саме недобросовісна поведінка замовника зумовила зупинення виконання підрядних робіт та унеможливила здачу об`єкта будівництва в експлуатацію, тобто перешкодила настанню відкладальної обставини у розумінні частини третьої статті 212 ЦК України.

8.12. У справі №910/22058/17, де предметом позову було стягнення штрафу та пені за прострочення виконання робіт і поставки обладнання за договором будівельного підряду, у постанові від 07.12.2018 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виклала висновок про те, що у розумінні статті 875 ЦК України основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Таким чином основним зобов`язанням підрядника є виконання усіх передбачених договором будівельних робіт, завершальною стадією яких є здача об`єкта в експлуатацію, а результат підрядних робіт, зважаючи на предмет договору будівельного підряду, - це закінчені будівельні роботи відповідно до такого договору.

8.13. У постанові від 23.07.2019 у справі №911/2076/18, на яку також посилається скаржник, Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій і направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що при ухваленні рішення за первісним позовом місцевий господарський суд не врахував, що до вартості підрядних робіт підлягає включенню і вартість поставленого обладнання, оскільки укладений між сторонами договір має ознаки змішаного договору (договору підряду та договору поставки обладнання), внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що умовами пункту 8.2 договору передбачено нарахування штрафних санкцій лише за порушення строків виконання підрядних робіт, тоді як під визначення "виконання робіт" у пункті 8.2 договору підпадають не лише безпосередньо підрядні роботи, а й поставка обладнання, які у своїй сукупності і складають предмет будівельного підряду.

8.14. У справі ж №917/318/21, яка переглядається, між сторонами виникли правовідносини з виконання підрядних робіт, за якими позивач зобов`язався виконати будівельні та ремонтно-монтажні роботи, а замовник зобов`язався прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх вартість.

8.15. Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем на порушення умов укладеного Договору не оплачено виконані позивачем роботи.

8.16. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 940 314,54 грн є правомірними та підтверджуються належними доказами (Договором, актом №5/478 за грудень 2017 року). Врахувавши, що роботи позивачем виконанні на суму до 75% Договору, зважаючи на те, що у відповідності до пункту 5.3 Договору розрахунки за ці роботи повинні здійснюватися частково поетапно по факту виконаних робіт протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі на поетапні роботи, проте відповідачем такі роботи не оплачені в повному обсязі, суд дійшов висновку про настання строку оплати за вказаними зобов`язаннями.

8.17. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду та зазначив, що Договором передбачено складання актів приймання виконаного етапу робіт за формою №КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт за формою №КБ-3 для визначення вартості виконаних робіт та проведення розрахунків за виконані роботи за Договором. При цьому, акти виконаних будівельних робіт (за формою №КБ-2в) підписані сторонами без жодних зауважень та заперечень, тобто замовник, підписуючи вказані акти та скріплюючи їх печаткою, погодився з об`ємом та вартістю робіт, виконаних підрядником за Договором. Отже, роботи прийняті відповідачем без зауважень, проте оплачені частково у розмірі 2 807 700 грн (з урахуванням сплаченого позивачем авансового платежу), у зв`язку з чим виникла заборгованість з оплати частини виконаних робіт за актом від 28.12.2017 №5/478 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року у розмірі 940 314,54 грн. Суд також зазначив, що станом на момент прийняття рішення у справі між сторонами не існувало спірних питань щодо обсягу виконаних робіт, зазначених в підписаних актах приймання виконаних будівельних робіт. Також колегія суддів врахувала те, що складення вищезазначених актів є двосторонньою дією, а, отже, виражає волю обох сторін. Водночас, судом апеляційної інстанції відхилено посилання відповідача на пункт 5.3 Договору як на підставу відмови у задоволенні позову, оскільки спір у справі стосується оплати робіт за Договором на підставі актів передавання-приймання виконаних робіт, передбачених пунктом 5.2 Договору, тобто за кожний етап виконаних робіт, а не передбаченого пунктом 5.3 Договору остаточного розрахунку за Договором.

8.18. Урахувавши правовідносини у цій справі та справах, наведених у пункті 4.1. цієї постанови, беручи до уваги зазначене у пунктах 8.9 - 8.11 постанови в контексті саме правовідносин, які є спірними у порівнюваних ситуаціях з огляду на їх зміст (права й обов`язки сторін спору), Суд вважає, що наявні певні спільні риси між спірними правовідносинами, насамперед, з точки зору встановлення порядку оплати за договором підряду в залежності від настання/ненастання певних умов, а тому у цій частині правовідносини є подібними.

8.19. Слід зазначити, що відповідач вказував на те, що позивачем не виконані роботи у повному обсязі, а тому відсутні підстави для стягнення.

8.20. Відповідач наголошував на тому, що він не приймав у позивача етап виконаних робіт за актом №5/478 за грудень 2017 року та зазначений акт відповідач не підписував, оскільки роботи на об`єкті призупинено з 2017 року.

8.21. Слід зазначити, що відповідач заявив клопотання про призначення будівельно-технічної та почеркознавчої експертизи, у задоволенні якого відмолено судом першої інстанції.

8.22. Відповідно до частини 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.23. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 ГПК України).

8.24. Відповідно до частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

8.25. За змістом статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

8.26. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у суді першої інстанції під час підготовчого засідання, в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилався на те, що акт №5/478 за грудень 2017 року він не підписував. Тому з метою визначення приймання виконаних будівельних робіт заявлялось клопотання про призначення будівельно-технічної та почеркознавчої експертизи.

8.27. За змістом статті 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема ухвали. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал, у яких відповідно до статті 234 ГПК України має бути зазначено, зокрема мотиви, з яких суд дійшов висновків, постановляючи ухвалу.

8.28. Суд першої інстанції, розглядаючи заявлене відповідачем клопотання, відмовив у його задоволенні, при цьому взагалі не навів жодних мотивів щодо відсутності/наявності підстав у контексті необхідності чи не необхідності саме у призначенні судової експертизи; будь-яких обґрунтувань, за якими суд вважав відповідні доводи відповідача безпідставними, не наведено і в судовому рішенні при вирішенні справи по суті.

8.29. Разом із тим, вирішуючи спір, ні судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції з урахуванням заперечень відповідача не було досліджено умов Договору щодо даного факту, а також не досліджено довід відповідача про те що він не приймав у позивача етап виконаних робіт за актом №5/478 за грудень 2017 року та зазначений акт відповідач не підписував, оскільки роботи на об`єкті призупинено з 2017 року.

8.30. Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини [далі - ЄСПЛ] "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 № 54111/07).

8.31. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

8.32. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії"). Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

8.33. Статтею 237 ГПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

8.34. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.35. Не з`ясувавши відповідних обставин та не дослідивши пов`язані з ними докази, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, 269, частини п`ятої статті 236 ГПК України.

8.36. Водночас прийняття судового рішення по суті спору без з`ясування такої важливої обставини підписання/не підписання акту відповідачем є передчасним.

8.37. Таким чином, висновки суду першої та апеляційної інстанцій щодо підписання акту №5/478 за грудень 2017 року, зроблений з порушенням принципу змагальності, оскільки відповідачу відмолено у призначенні судової експертизи без достатніх правових підстав.

8.38. Отже, доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та не дослідження доказів у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, знайшли своє підтвердження.

8.39. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

8.40. Однак, ухвалені у справі судові рішення таким вимогам у повній мірі не відповідають, оскільки не з`ясувавши всіх обставин, що мають значення для справи, не дослідивши пов`язані з ними докази, попередні судові інстанції припустилися порушення вимог статей 13, 86, 236, 269 ГПК України щодо повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, а також аргументів сторін, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

8.41. Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

8.42. Враховуючи, що суди попередніх інстанцій порушили вимоги статей 13, 86, 269, частини п`ятої статті 236 ГПК України щодо повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, а також аргументів сторін, що мають значення для правильного вирішення даної справи, то наразі вирішення питання щодо необхідності та/або наявності/відсутності підстав щодо надання правового висновку Судом є передчасним.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.2. З урахуванням наведеного в розділі 8 цієї постанови, оскаржувані судові рішення у даній справі не відповідають вимогам статей 13, 86, 269, частини п`ятої статті 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

9.3. Доводи скаржника щодо порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.4. З огляду на те, що суди попередніх інстанцій не встановили обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, Суд вважає за можливе з огляду на повноваження, визначені ГПК України, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.5. Під час нового розгляду справи судам необхідно: врахувати викладене у цій постанові; надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з оцінки доказів, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів за правилами статті 86 ГПК України; ураховуючи принципи господарського судочинства, перевірити вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

10. Судові витрати

10.1. Оскільки суд касаційної інстанції повертає справу на новий розгляд, не змінює та не ухвалює нового рішення, а відтак розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-нет" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 03.08.2021, додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 25.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №917/318/21 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос