РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2022Справа № 910/18384/15 (910/18958/21)

За позовом Українського консорціуму "Екосорб" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ковалко Г.І.

до Державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Тютюна Д.С.

за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ "ІНВЕСТ"

про скасування рішення та запису про державну реєстрацію в межах справи № 910/18384/15

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача Ковалко Г.І.,

від відповідача Поляков Т.Ю.,

від третьої особи Заворотнюк М.С. - представник.

В судовому засіданні приймали участь: Середюк Б.Л. - представник АТ "Альфа-Банк".

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про скасування рішення та запису про державну реєстрацію в межах справи № 910/18384/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.01.2022.

Судове засідання призначене на 13.01.2022 не відбулося, у зв`язку з відпусткою судді Паська М.В.

Враховуючи викладене вище, розгляд сапери призначено на 10.02.2022.

10.02.2022 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 відкладено розгляд справи на 03.03.2022.

Судове засідання призначене на 03.03.2022 не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене, розгляд справи призначено на 12.07.2022.

У судовому засіданні, розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

В поданій позовній заяві ліквідатор боржника просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна від 18.09.2017 року індексний номер № 37129820, № 37131287, № 37130469, № 37132012, № 37131534, № 37128175, № 37127249 за ТОВ "ПГ ІНВЕСТ";

- відмінити реєстраційні дії та скасувати рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна від 18.09.2017 року індексний номер № 37129820, №37131287, № 37130469, № 37132012, № 37131534, №37128175, №37127249 за ТОВ "ПГ ІНВЕСТ".

Позовні вимоги мотивовані тим, що державним реєстратором було порушено порядок реєстрації права власності нерухомого майна за ТОВ "ПГ ІНВЕСТ".

Відповідач надав суду пояснення, в яких зазначив, що він не належним відповідачем, а позовні вимоги є необґрунтованими.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відтак, у разі задоволення позовних вимог ТОВ "ПГ ІНВЕСТ" буде позбавлено права власності на нерухоме майно, а тому ТОВ "ПГ ІНВЕСТ" повинно бути не третьою особою, а відповідачем.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 925/1222/19 міститься наступний висновок: "Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору".

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Суд звертає увагу, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Разом з тим, нормами ГПК України суд не наділений правом з власної ініціативи здійснювати заміну неналежного відповідача.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні, визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21.11.2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12.12.2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05.05.2019 у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовій збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Відмовити в задоволенні позову повністю.

2.Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та строк визначені розділом ІV ГПК України.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст рішення складено 20.07.2022.