ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" липня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/1058/21
Учасники провадження у справі не забезпечили явку представників в судове засідання
Опорний заклад «Великомежиріцький ліцей» Великомежиріцької сільської ради (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Фірма "ДАН" (далі Відповідач) в якому просить визнати недійсним Договір поставки мережевого обладнання № 50 від 23.12.2019 року та стягнути з відповідача 199 108 грн 80 коп.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2022 року у даній справі позов задоволено в повному обсязі:

- визнано недійсним договір поставки мережевого обладнення №50 від 23.12.2019 року укладений між Опорним закладом "Великомежиріцький ліцей" Корецької районної ради Рівненської області" та Приватним підприємством "Фірма "Дан".

- стягнуто з Приватного підприємства "Фірма "Дан" на користь Опорного закладу "Великомежиріцький ліцей" Великомежиріцької сільської ради 199 108,80 грн та 5257,00 грн судового збору.

08 липня 2022 року через канцелярію суду від представника Опорного закладу "Великомежиріцький ліцей" Великомежиріцької сільської ради надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у даній справі.

Ухвалою суду від 11.07.2022 року заяву про стягнення із відповідача судових витрат пов`язаних із розглядом даної справи призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.07.2022 року з повідомленням сторін.

В судовому засіданні 26.07.2022 року судом встановлено, що учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином про що свідчать поштові повідомлення. Явка сторін судом обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, вимоги строку розгляду додаткового судового рішення, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка сторін не призводить до неможливості її вирішення.

Розглянувши заяву представника позивача про стягнення судових витрат, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2022 року визнано недійсним договір поставки мережевого обладнення №50 від 23.12.2019 року укладений між Опорним закладом "Великомежиріцький ліцей" Корецької районної ради Рівненської області" та Приватним підприємством "Фірма "Дан" та стягнуто з Приватного підприємства "Фірма "Дан" на користь Опорного закладу "Великомежиріцький ліцей" Великомежиріцької сільської ради 199 108,80 грн та 5257,00 грн судового збору.

Частиною першою статті 244 ГПК України передбачено, що суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було подано копії: договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів в суді від 27.01.2022 року (а.с. 75) та акт виконаних робіт від 06.07.2022 року.

Згідно із предметом договору про надання правової допомоги від 27.01.2022 року позивач у справі доручив адвокату (Курганській Олені Вікторівні), а адвокат взяла на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі №918/1058/21.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору про надання правової допомоги, замовник оплачує адвокату за виконану роботу на поточний рахунок адвоката із розрахунку 600 грн. за 1 годину роботи адвоката на підставі акту робіт, підписаного сторонами.

За актом виконаних робіт від 06.07.2022 року, загальна вартість наданих послуг складає 2 100,00 грн.

Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас суд констатує, що позивач не мав можливості надати суду разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, оскільки договір про надання правової допомоги було укладено після подання позивачем позову.

З огляду на вище встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою заяву представника позивача про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу в розмірі 2 100,00 грн.

Так, виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У своїй постанові від 20 листопада 2020 року №910/13071/19, Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на спростування розміру таких витрат.

Вартість наданих адвокатом послуг зазначену у акті суд вважає співмірною з предметом цього спору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 123, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву представника Опорного закладу "Великомежиріцький ліцей" Великомежиріцької сільської ради про ухвалення додаткового рішення задовольнити .

2. Стягнути з Приватного підприємства "Фірма "Дан" (вул. Міцкевича, 10, Рівне, 33013, ) на користь Опорного закладу "Великомежиріцький ліцей" Великомежиріцької сільської ради (вул. Шкільна, 5, с. Великі Межирічі, Корецький район, Рівненська область, 34725, ) 2100,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2022 року.

Суддя Н. Церковна