ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 липня 2022 року № 903/511/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , с.Баїв, Луцький р-н.

до відповідача: Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк

про визнання недійсним статуту релігійної громади у новій редакції

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Волинської обласної державної адміністрації та просить визнати недійсним Статут релігійної організації «СВЯТО-УСПЕНСЬКА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ» у новій редакції, який має нову назву - « Статут РЕЛІГІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «УСПІННЯ ПРЕСВЯТОЇ БОГОРОДИЦІ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ СЕЛА БАЇВ ЛУЦЬКОГО РАЙОНУ ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (нова редакція), прийнятий на підставі рішення окремих неповноважних осіб від імені РЕЛІГІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «СВЯТО-УСПЕНСЬКА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ», ухвалений розпорядженням начальника Волинської обласної військової адміністрації Ю.Погуляйко №313 від 14.07.2022 «Про реєстрацію Статутів релігійних громад у новій редакції».

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.5 ст.30 Господарського процесуального кодексу України справа не підсудна Господарському суду Волинської області, виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

ГПК України передбачено, зокрема, встановлено правила територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу ст. 30 ГПК України, під виключною підсудністю розуміється те, що певна категорія справ за предметом спору або суб`єктним складом її учасників може розглядатися лише певним господарським судом, правила іншої підсудності в такій категорії справ застосовуватися не можуть.

З огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно частини 5 статті 30 ГПК України, спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради, або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Як слідує із змісту позовної заяви відповідачем є Волинська обласна державна адміністрація, а відтак даний спір підсудний Господарському суду міста Києва за правилами виключної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 30, 31, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Справу 903/511/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Волинської обласної державної адміністрації про визнання недійсним статуту релігійної громади у новій редакції, передати до Господарського суду міста Києва (01054, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-В) за виключною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 255 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 26.07.2022.

Суддя В. М. Дем`як