ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 Справа № 904/4608/21

м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 (суддя Первушин Ю.Ю.) у справі №904/4608/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дніпропетровський трубопрокатний завод», м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Заубер Холдінгс Україна», м. Нікополь, Дніпропетровська область

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дніпропетровський трубопрокатний завод» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Заубер Холдінгс Україна».

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Заубер Холдінгс Україна". Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Пасько Г.М. Визнано ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 28.12.2022. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Пасько Г.М. Встановлено основну грошову винагороду арбітражному керуючому Пасько Г.М. в розмірі трьох встановлених законом мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що:

- боржник має надкритичний рівень неплатоспроможності та дуже низький рівень ліквідності. Є неможливим погашення наявної кредиторської заборгованості власними ресурсами боржника через відсутність будь-яких активів;

- інвестиційне становище боржника є нерентабельним;

- під час проведення процедури розпорядження майном пропозицій щодо участі в якості інвестора не надходило;

- з доданих до суду документів свідчить, що розпорядником майна під час проведення інвентаризації майнових активів встановлено, що боржнику на праві власності жодне майно не належить, грошові кошти у касі та на рахунках відсутні;

- ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" відповідає ознакам поточної неплатоспроможності, тобто боржника, який неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами.

Таким чином, суд з урахуванням наявної в матеріалах справи інформації про фінансовий стан боржника, дійшов висновку про обґрунтованість висновку комітету кредиторів про необхідність застосування до боржника процедури ліквідації. Вказані обставини, на думку місцевого господарського суду, свідчать про те, що інших шляхів відновлення платоспроможності боржника, окрім застосування ліквідаційної процедури щодо нього, не вбачається за можливе. Також, оскільки можливих санаторів не виявлено, на підставі ст. 58 КУзПБ, судом відкрито ліквідаційну процедуру.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, кредитор АТ "Банк Кредит Дніпро" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати прийняте судове рішення у справі та направити справу до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду на стадію розпорядження майном.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначає, що арбітражний керуючий не виконав свої обов`язки, що покладені на нього ч. 3. ст. 44 КУзПБ, ті дії, які він вчинив є суперечливими і недостатніми, не відповідають дійсності та обставинам справи, вказують про передчасне та занадто поспішне намагання перейти до ліквідаційної процедури:

- вимоги повідомлення розпорядника про надання документів, необхідних для підготовки аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника, його становища на ринках та документи, які необхідні для виявлення (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, залишились без відповіді;

- аналіз фінансового-господарської діяльності є таким, що складено за відсутності необхідних документів, є неспроможним як доказ, на підставі якого можливо встановити обставини фінансової неспроможності боржника задовольнити вимоги кредиторів за рахунок майна боржника та прийняти рішення відповідно до ч. 4 ст. 205 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 110 Цивільного кодексу України щодо визнання боржника банкрутом;

- арбітражний керуючий не належно проводив інвентаризацію майна боржника та більш того не визначав його вартість, а лише надав суду інвентаризацію, яка не виповідає дійсності (не було відображено транспортний засіб який належить на праві власності боржнику - ЗІЛ 130, номерний знак НОМЕР_1 ), що свідчить про невиконання одного з основних обов`язків передбачених ч. 3. ст. 44 КУзПБ (проведення інвентаризації' та визначення вартості майна боржника);

- всупереч п. 1-2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ щодо тимчасового, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COYID-19, продовження строків, зокрема, процедури розпорядження майном, арбітражний керуючий, не скористався можливістю звернутися до суду з клопотанням про продовження строку розпорядження майном задля належного виконання своїх обов`язків (проведення інвентаризації та оцінки майна), поспішно, на шкоду кредиторам, надав до суду інформацію, яка не відповідає дійсності та звернувся з передчасним клопотанням про перехід до ліквідаційної процедури;

- арбітражним керуючим не встановлено реальну ринкову вартість активів боржника (транспортний засіб ЗІЛ 130, номерний знак НОМЕР_1 та корпоративні права, частка у розмірі 38% ТОВ НВП «ЕКОЛОГІЯ-ДНІПРО 2000».);

- наявна в матеріалах справи не повна інвентаризація майна не встановлює дійсного об`єму та ціни майна боржника, а отже факт неплатоспроможності боржника є недоведеним.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дніпропетровський трубопрокатний завод» у відзиві на апеляційну скаргу вважає її необґрунтованою та безпідставною, а постанову вважає такою, що прийнята судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення. Однчасно товариство зазначає про відсутність у боржника достатньої кількості активів, за рахунок яких можливо погасити його заборгованість перед кредиторами та про відсутність пропозицій відносно санації боржника, а також про те, що враховуючи завершення строків процедури розпорядження майном, прийняття зборами кредиторів рішення про перехід до ліквідаційної процедури, а отже, враховуючи відсутність заяв потенційних інвесторів щодо оздоровлення фінансового становища боржника та встановлену відсутність достатньої кількості активів боржника для задоволення визнаних судом вимог кредиторів, висновок суду першої інстанції про перехід до наступної процедури є обґрунтованим та правомірним.

ТОВ НВП «Екологія -Дніпро 2000» у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що оскаржуваною постановою не порушені права і інтереси кредиторів по справі.

Також підприємство зазначило, що:

розпорядник майна може провести аналіз фінансово-господарського стану боржника лише на підставі документів, які будуть надані боржником, між тим боржник та його засновник необхідні документи не надали;

доводи скаржника про порушення розпорядником майна вимог чинного законодавства України в частині не встановлення реальної ринкової вартості активів боржника є безпідставними, оскільки неможливо провести оцінку майна, фактичну наявність якого або документи на нього не встановлено;

перехід до ліквідаційної процедури є необхідною дією для захисту інтересів кредиторів з метою надання всіх необхідних повноважень ліквідатору для більш ефективного виконання ним своїх обов"язків у відповідності до Кодексу;

доводи апеляційної скарги щодо неповноти здійснення арбітражним керуючим аналізу фінансово-господарської діяльності боржника не спростовують того факту, що боржник не спроможний виконати свої зобов"язання та задовольнити вимоги кредиторів, а його пасиви значно перевищують активи підприємства.

У відзиві арбітражного керуючого Пасько Г.М. йдеться про те, що вона вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню посилаючись на те, що суд першої інстанції врахував звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, з якого вбачається неплатоспороможність підприємства і дійшов правомірного висновку, що фінансові показники свідчать про наявність ознак неоплатності боржника та є підставою для визнання боржника банкрутом. Доводи апеляційної скарги щодо неповноти здійснення арбітражним керуючим аналізу фінансово-господарської діяльності боржника не спростовують факту неспроможності боржника виконати свої зобов"язання, задовольнити вимоги кредиторів. Одночасно керуюча не погодилася з доводами апелянта щодо не встановлення реальної вартості майна активів боржника у зв"язку з неможливістю провести оцінку майна, фактичну наявність якого або документів на нього не встановлено.

Крім того, за твердженням розпорядника майна, апелянтом не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх доводів, викладених в апеляційній скарзі, а отже такі доводи базуються на припущеннях та не можуть бути взяті судом до уваги.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 у даній справі. Апеляційний господарський суд зазначив, що про день, час та місце судового засідання учасники провадження у справі будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою суду від 26.04.2022 розгляд справи призначено на 31.05.2022.

Ухвалою суду від 31.05.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 19.07.2022.

Арбітражний керуючий Пасько Г.М. у судове засідання не з"явилася, на адресу апеляційного суду подала клопотання про проведення судового засідання без її участі.

В судовому засіданні 19.07.2022 представники ТОВ НВП "Екологія-Дніпро 2000", Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод", ТОВ НВП "Екологія-Дніпро 2000", Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" надали пояснення по справі.

19.07.2022 оголошено вступну та резолютивну частину постанови .

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

19.11.2021 відбулись повторні перші збори кредиторів боржника на яких визначено кількісний склад комітету кредиторів, також прийнято рішення:

- про подачу клопотання про визнання боржника банкрутом, відкриття відносно ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" ліквідаційної процедури (протокол №б/н від 19.11.2021);

- про звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням про призначення ліквідатором ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" арбітражного керуючого Пасько Ганну Маратівну (свідоцтво №1824 від 26.06.2017) за його згодою.

Відповідно до Протоколу №б/н від 19.11.2021 (третє питання порядку денного) до складу комітету кредиторів увійшли: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод"; Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро"; Товариство з обмеженою відповідальністю "ДенДі-ЛОГІСТИК"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазгруп "Деметра"; Товариство з обмеженою відповідальністю Геомет Трейд (Geomet Trade LLC); Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод"; Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000".

За результатами голосування по третьому питанню порядку денного, комітет кредиторів більшістю голосів вирішив обрати головою комітету кредиторів - ТОВ Геомет Трейд (Geomet Trade LLC).

За даними, відображеними в аналізі фінансово-господарського стану ТОВ «Заубер Холдінгс Україна» за результатами отриманої від боржника інвентаризації та за результатами проведеної розпорядником майна інвентаризації 01.11.2021 майна (активів) боржника:

-балансова вартість необоротних активів - 0,00 грн.;

-запасів - 0,00 грн.;

-готівка у валюті національній - 0,00 грн.;

-готівка у валюті іноземній - 0,00 грн.;

-грошові кошти у валюті національній - 0,00 грн.;

-грошові кошти у валюті іноземній - 0,00 грн.;

-бланки документів суворої звітності - 0;

-балансова вартість фінансових інвестицій - 0,00 грн.;

-дебіторська заборгованість - 0,00 грн.;

-кредиторська заборгованість - 949 011 729,63 грн.;

-активи в дорозі - 0.

Також, за наданою інформацією розпорядником майна:

- відсутня інформація про ведення боржником будь-якої господарської діяльності;

- єдиним працівником боржника є його директор;

- згідно з отриманими відомостями від реєстраційних органів, будь-якого майна (активів) за боржником не зареєстровано;

- за даними останньої інвентаризації, яка проведена на стадії розпорядження майном, майно (активи) за боржником не виявлено.

Щодо інвестиційного становища боржника та становище на ринках, згідно наданої інформації, є нерентабельним.

Під час проведення процедури розпорядження майном пропозицій щодо участі в якості інвестора не надходило.

Розпорядником майна під час проведення інвентаризації майнових активів встановлено, що боржнику на праві власності жодне майно не належить, грошові кошти у касі та на рахунках відсутні.

Вище перелічені данні про господарський стан підприємства боржника покладені в основу висновку розпорядника майна щодо відповідності ТОВ «Заубер Холдінгс Україна» ознакам поточної неплатоспроможності, тобто боржника, який неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Заубер Холдінгс Україна". Визнано грошові вимоги ТОВ "Торговий дім «Дніпропетровський трубопрокатний завод" в розмірі 22 700,00 грн. судового збору (1 черга), 54 000,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга), 6 000 000,00 грн. суми основного боргу (4 черга). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 08.11.2021. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Пасько Ганну Маратівну. Призначено попереднє засідання суду.

28.09.2021 проведено попереднє засідання, за результатами якого Господарським судом Дніпропетровської області прийнято ухвалу, якою вирішено внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги семи кредиторів до ТОВ "Заубер Холдінгс Україна".

11.01.2022 прийнято постанову, якою, серед іншого, визнано ТОВ «Заубер Холдінгс Україна» банкрутом, яка оскаржується у справі.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.КУзПБ, щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

За змістом ч.1 ст.44 КУзПБ, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Частиною ст.49 КУзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

Аналіз положень ст.49 КУзПБ свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями ст.6 КУзПБ, із застосуванням судового розсуду (правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.205 ГК України, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

Таким чином, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Під ліквідацією розуміється припинення боржника, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку КУзПБ вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до ч.1 ст.58 КУзПБ, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16, викладена наступна правова позиція:

«Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Завданням підсумкового засідання суду є з`ясування ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі. При ухваленні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає ст.205 ГК України, відповідно до положень ч.4 якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

Визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів. Суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном (правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16)».

Враховуючи положення ч.4 ст.205 ГК України, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, а саме, недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та при відкритті ліквідаційної процедури суд в обов`язковому порядку повинен з`ясувати як актив, так і пасив боржника та порівняти їх дані.

Звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан божника має містити відомості про актив боржника; такий звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), на підставі якого кредитори приймають рішення про введення наступної судової процедури, у подальшому відомості про фінансово-майновий стан боржника (актив) має бути предметом розгляду у судовому засіданні у справі про банкрутство.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається у попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на перебування провадження у справі у процедурі розпорядження майном боржника.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував звіт за результатами проведення аналізу фінансово - господарської діяльності, з якого вбачається, що підприємство є неплатоспроможним.

Розпорядником майна було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Боржника, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідна інформація долучена до матеріалів справи про банкрутство № 904/4608/21).

Також, розпорядником майна було здійснено виїзд за місцезнаходженням Боржника та відповідно до перевірки встановлено відсутність юридичної особи та будь-яких органів Боржника за місцезнаходженням, про що складений Акт виходу за місцезнаходженням юридичної особи від 27.05.2021, а також встановлено відсутність бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей.

На виконання вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 року у справі №904/4608/21 розпорядником майна організовано проведення інвентаризації активів і зобов`язань підприємства Боржника, з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 19.07.2021 р. До інвентаризаційної комісії увійшли розпорядник майна Боржника. Інвентаризацією не встановлено фактичну наявність рухомого, нерухомого майна, товарно матеріальних цінностей та активів Божника. А також відсутність будь-яких документів бухгалтерського обліку Боржника (результати інвентаризації долучені до матеріалів справи про банкрутство № 904/4608/21).

Не зважаючи на вищезазначені обставини, стосовно неможливості здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності Божника відповідно до Методичних рекомендацій, з об`єктивних та поважних на то причин, які не залежать від самого розпорядника майна, останнім на виконання вимог КУзПБ було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності Божника.

Так, відповідно до висновків Аналізу фінансово-господарської діяльності Божника встановлено наступне:

1. Боржник має надкритичний рівень неплатоспроможності та дуже низький рівень ліквідності. Враховуючи відсутність за даними інвентаризації активів (майна) у Боржника, погашення наявної загальної кредиторської заборгованості власними ресурсами Боржника є не можливим.

2. Інвестиційне становище Боржника та його становище на ринках: Відсутня інформація про ведення Боржником будь-якої господарської діяльності, фактична відсутність активів, штату працівників та взагалі будь-який потенціал розвитку та будь-яка позитивна складова, отже його інвестиційне становище та становище на ринках є нерентабельним та непривабливим.

3. З викладеного вбачається, що з урахуванням негативних показників у Боржника, відновлення його платоспроможності неможливе, навіть за умов коректних управлінських рішень, із обов`язковим залученням інвестицій, та/або за умови відстрочення (розстрочення, прощення, списання) наявної кредиторської заборгованості або її частини. Фінансовий стан Боржника характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності, у такому разі задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом в порядку статті 47 КУзПБ реєстру вимог кредиторів.

Пасив боржника згідно реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство становить 949 011 729,63 грн., що вірно встановлено постановою, що оскаржується.

З огляду на викладені обставини, господарський суд Дніпропетровської області дійшов правомірного висновку, що вказані фінансові показники свідчать про наявність ознак неоплатності боржника та є підставою для визнання боржника банкрутом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий господарський суд встановив і активи, і пасиви боржника, що відображено у мотивувальній частині постанови, що оскаржується, і що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що 19.11.2021 р. зборами кредиторів Боржника (протокол повторних перших зборів кредиторів у справі № 904/4608/21 від 19.11.2021 р.) прийнято рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про закінчення процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна арбітражного керуючого Пасько Г.М., визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення арбітражного керуючого Пасько Ганну Маратівну ліквідатором у даній справі. Також вказаними зборами кредиторів уповноважено розпорядника майна арбітражного керуючого Пасько Г.М. звернутись до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням щодо прийнятого на зборах кредиторів питання.

Згідно з ч.5 ст.48 КУзПБ, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: 1) визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; 2) дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; 3) схвалення плану санації боржника та схвалення внесення змін до нього; 4) звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; 5) обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень; 6) інші питання, передбачені цим Кодексом, у тому числі віднесені до компетенції комітету кредиторів.

Відповідно до ч.6 ст.48 КУзПБ, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: 1) обрання голови комітету; 2) скликання зборів кредиторів; 3) звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; 4) звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; 5) надання згоди на продаж майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) та погодження умов продажу майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) у процедурі санації відповідно до плану санації або у процедурі ліквідації банкрута; 6) внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; 7) інші питання, передбачені цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КУзПБ, до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Необхідно звернути увагу, що відповідно до ч.2 ст.44 КУзПБ, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів, а згідно з ч.1 ст.49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Судом також встановлено, що 19.11.2021р. відбулось засідання комітету кредиторів на якому прийнято рішення звернутися до господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що процедура розпорядження майном боржника була введена ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021р., то на час проведення підсумкового засідання (11.01.2022р.) встановлений законом строк процедури розпорядження майном закінчився.

Встановлено і доводами апеляційної скарги не спростовано, що до господарського суду не надійшло пропозицій від боржника та інших осіб щодо застосування процедури санації, кредиторами не розглядався та не ухвалювався план санації боржника.

Крім цього, господарським судом не було встановлено наявності підстав для закриття провадження у справі про банкрутство, визначених ст. 90 КУзПБ.

Отже, місцевим господарським судом в оскаржуваній постанові досліджено всі можливі варіанти переходу у справі до наступної судової процедури і визначено єдиний можливий варіант на підставі аналізу обставин, що склалися, та на підставі відповідного рішення зборів кредиторів, на якому реалізовано і визначено безпосереднє волевиявлення всіх кредиторів у справі, оскільки ні санація, на закриття провадження у справі не є можливими через відсутність правових підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо передчасності прийняття судом першої інстанції постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не узгоджуються з нормами ст.ст.44, 48, 49, 58 КУзПБ.

7. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів зазначає, що у апеляційній скарзі наведені доводи щодо неповноти дій розпорядника майна, скаржник вважає недостатнім строк тривалості процедури розпорядження майном. Разом з тим, скарга на дії арбітражного керуючого у справі не подавалась і неправомірними його дії не визнавалися.

Строк процедури розпорядження майном вичерпано, проведено всі необхідні дії для встановлення активів і пасивів боржника, питання ж оцінки його активів у вигляді авто і корпоративних прав постане у часі ліквідації. Ніяких інших активів не віднайдено. У разі ж їх відшукування і документального підтвердження відсутні перешкоди включити ці активи до ліквідаційної маси. Вочевидь, що їх не вистачить для погашення такої значної кредиторської заборгованості , яка утворилася у цій справі.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти здійснення арбітражним керуючим аналізу фінансово-господарської діяльності боржника не спростовують того факту, що боржник не спроможний виконати свої зобов`язання, задовольнити вимоги кредиторів, а його пасиви значно перевищують активи підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядником майна було підготовлено та направлено директору Боржника письмове повідомлення про наслідки порушення справи про банкрутство, а також щодо необхідності виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 р. по справі № 904/4608/21 та положень статті 44 Кодексу в наступній частині:

- надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимогу для підготовки аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках;

- надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна.

Разом із розпорядником майна Боржника здійснити розгляд вимог кредиторів в порядку та строки визначені Кодексом та Ухвалою суду.

Направлені Розпорядником майна Вимоги-повідомлення на адресу керівника та засновників Боржника залишились без відповіді. Встановлено відсутність керівних органів боржника за його юридичною адресою.

В свою чергу розпорядником майна було здійснено запити до реєстраційних та інших органів (установ, державних організацій) з метою встановлення наявності зареєстрованого майна (активів) за Боржником та отримана інформація була долучена до матеріалів справи про банкрутство.

Встановити вартість активу у вигляді транспортного засобу розпоряднику майна не представлялось можливим, з причини фактичної відсутності даного активу, а також неможливості встановити місцезнаходження даного активу в процедурі розпорядження майном.

Корпоративні права - частка у розмірі 38% ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» (номінальна вартість 190 000,00 грн.) є заставним майном та окремо внесені до реєстру вимог кредиторів як майно, яким забезпечуються кредиторські вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро», заставна вартість дорівнює 1,00 грн., а отже кошти від продажу цієї частки направлятимуться тільки в погашення кредиторських вимог Банку, які складають майже 433 мільйони гривень.

Тому доводи скаржника про порушення розпорядником майна вимог діючого законодавства України в частині не встановлення реальної вартості активів Боржника: транспортного засобу ЗІЛ 130 з номерними знаками НОМЕР_1 та корпоративних прав частки у розмірі 38% ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» є безпідставними, висновків оскаржуваної постанови не спростовують, оскільки неможливо провести оцінку майна за його і документів на нього відсутності.

Відповідно до положень ст.74 ГПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

2. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

3. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

4. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до положень ст.73 ГПК України, 1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.76 ГПК України, 1. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст.77 ГПК України, 1. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

1. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до положень ст.78 ГПК України, 1. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.78 ГПК України, 1. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

2. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до положень ч.8 ст.78 ГПК України, Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до положень ст.86 ГПК України, 1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ч.3 ст.2 ГПК України, В тому числі основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

- верховенство права;

- рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- змагальність сторін;

- неприпустимість зловживання процесуальними правами;

- інше.

Колегія суддів зазначає, що скаржник не надав доказів на спростування висновків суду, так, скаржник не спростував визначену розпорядником майна вартість майна Боржника у вигляді корпоративних прав - частки у розмірі 38% ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» (номінальною вартістю 190 000,00 грн.), не зважаючи на те, що даний актив Боржника є предметом застави (забезпеченим майном) самого Скаржника АТ «Банк Кредит Дніпро»; не довів необхідність продовження судом першої інстанції строків процедури розпорядження майном замість введення ліквідаційної процедури, за наявності рішенні зборів та комітету кредиторів щодо введення саме ліквідаційної процедури; не довів жодним чином, що Боржник є платоспроможним, тобто активи Боржника перевищують його пасиви, при умові наявності активів Боржника у вигляді фізично відсутнього транспортного засобу ЗІЛ 130 та корпоративних прав у вигляді частки у розмірі 38% ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» (номінальною вартістю 190 000,00 грн.), яке є предметом застави Скаржника АТ «Банк Кредит Дніпро» заставною вартістю 1,00грн., та пасивів Боржника у вигляді кредиторської заборгованості визнаної судом на загальну суму 949 011 729,63 грн.

Таким чином, господарським судом Дніпропетровської області було цілком правомірно встановлено неплатоспроможність ТОВ «ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна» шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, які передбачені у процедурі розпорядження майном та в повній мірі досліджено надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном, а апеляційна скарга АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» є безпідставною та такою, що не відповідає дійсності і не підтверджується будь-якими доказами.

Посилання скаржника на положення п.1-2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ щодо тимчасового, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, продовження строків, зокрема, процедури розпорядження майном, не спростовує законних і обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, спричинить тільки затягування розгляду справи. Можливість віднайти автомобіль не вичерпана і може бути реалізована на стадії ліквідаційної процедури.

Зборами кредиторів від 19.11.21р. ухвалено подати клопотання про визнання банкрутом.

Колегія суддів враховує також відсутність підстав для закриття провадження у справі або введення процедури санації.

Неоплатність і ознаки неплатоспроможності встановлено матеріалами справи, апеляційною скаргою не спростовано, незаконність дій розпорядника майна не встановлена, його дії не оскаржувалися.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Права скаржника не порушені.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 у справі №904/4608/21 залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 у справі №904/4608/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.07.2022

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя А.Є.Чередко