РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2022Справа № 910/1158/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОАГРОЕЛІТА"

вул. Верховинна, буд. 36-А, м. Київ, 03115

про стягнення 113 231,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОАГРОЕЛІТА" (далі-відповідач) про стягнення 113 231,21 грн. заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/1158/22 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення №426 повернуто до суду з посиланням на відсутність адресата за вказаною адресою.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/1158/22 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Кредитної Ради Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" від 10.07.2018, протокол № 137/5 (зі змінами згідно Рішення Кредитної ради від 13.08.2019 № 195/8) затверджено Правила надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "Укргазбанк" (далі - Правила).

Ці Правила разом з договором про приєднання до Правил та всіма додатками та додатковими угодами до них складають Договір про надання кредиту на умовах овердрафту.

12.02.2021 між Банком та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОАГРОЕЛІТА» (надалі-Відповідач/Позичальник/Клієнт) укладено Договір №45/2021/WO-0002 про приєднання до Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі - Договір про приєднання) відповідно до преамбули якого Позичальник в повному обсязі акцептує Правила надання кредиту на умовах овердрафту

в АБ «УКРГАЗБАНК» (оферту, що розміщена на сайті банку), з якими Позичальник ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати.

Відповідно до пунктів 1 - 3 Договору про приєднання, Ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 100 000 (сто) тисяч гривень 00 коп. за поточним рахунком Позичальника в АБ «УКРГАЗБАНК» на строк з 12 лютого 2021 року по 11 лютого 2022 року (включно).

Згідно з пунктами 4-5 Договору про приєднання, Позичальник зобов`язався сплачувати Банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом:

за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 20,3 річних (п.4 Договору про приєднання);

за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим Договором про приєднання (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 30,3% річних (п. 5 Договору про приєднання).

За твердженням Позивача, Банк повністю виконав свої зобов`язання за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту, встановив ліміт овердрафту в розмірі 100 000 (сто) тисяч гривень 00 коп. за поточним рахунком Позичальника та здійснював розрахункове обслуговування рахунку в межах Ліміту овердрафту понад залишок власних коштів Клієнта на рахунку, що підтверджується Випискою/Особовий рахунок.

В період з 04.06.2021 по 15.07.2021 Позичальник користування кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунку та Розрахунком заборгованості. При цьому, з наданих Банком кредитних коштів. 99920,82 грн. були перенесені на прострочку 02.08.2021 р., а станом на 17.12.2021 р. Позичальником не повернуті.

Спір виник внаслідок того, що позичальник свої зобов`язання за договором про надання кредиту не виконав, а тому відповідач має сплатити наявну заборгованість.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Правил підписанням договору про приєднання позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами Правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до Правил. Приєднуючись до Правил позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених договором про надання кредиту на умовах овердрафт.

Згідно з п. 2.1 Правил Банк надає позичальнику кредит в межах ліміту овердрафту, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісії передбачені договором про надання кредиту на умовах овердрафту.

Основні умови кредитування зазначаються в договорі про приєднання (п. 2.2 Правил).

Відповідно до п. 2.4 Правил надання кредиту здійснюється шляхом сплати з поточного рахунку позичальника, відкритого в Банку, розрахункових документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку.

Початок дії Ліміту овердрафту встановлюється з моменту отримання позичальником SMS-повідомлення від Банку (п. 2.5 Правил).

Згідно з п. 2.6 Правил овердрафт надається позичальнику із наступним цільовим призначенням: поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 2.8 - 2.9 Правил, датою (днем) надання овердрафту вважається банківський день, на кінець якого виникає дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника, в результаті оплати з поточного рахунку платіжних документів позичальника на суму, що перевищує кредитовий залишок коштів на такому рахунку. Датою (днем) повернення овердрафту, наданого Банком, вважається банківський день, на кінець якого на поточному рахунку позичальника (або на інших рахунках Банку, на яких, згідно з нормами чинного законодавства, може враховуватись (бути перенесено) заборгованість за овердрафтом) відсутнє дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.1 Правил за користування кредитними коштами позичальник сплачує Банку проценти, виходячи із встановленої Банком базової процентної ставки, розмір якої зазначається у договорі по приєднання.

Інші умови надання кредитних коштів не передбачені договором про приєднання регулюються положеннями Правил (п. 9 договору про приєднання).

Відповідно до п. 3.3 Правил проценти за користування кредитними коштами нараховуються на щоденні дебетові залишки по поточному рахунку позичальника або на дебетові залишки по окремому рахунку для обліку кредитної заборгованості, перенесеної з поточного рахунку.

Згідно з пунктами 3.4-3.6 Правил нарахування процентів здійснюється починаючи з дня надання овердрафту згідно з п. 2.8 Правил по день, що передує дню повної сплати овердрафту виходячи із процентної ставки та межах строку кредитування, визначених у договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються на щоденні дебетові залишки пропорційно кількості днів, протягом яких ці залишки враховувались на поточному рахунку позичальника (або на інших рахунках Банку, на яких, згідно з нормами чинного законодавства, може враховуватись (бути перенесеною) заборгованість за овердрафтом).

Відповідно до п. 3.7 Правил проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання овердрафту по останній календарний день місяця, в якому наданий овердрафт, та надалі з першого по останній календарний день місяця, в день достроково розірвання договору про надання кредиту у формі овердрафту, в день закінчення строку, на який надано овердрафт, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення овердрафту, по день, що передує дню повного погашення заборгованості за овердрафтом, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, що визначені в п.5.4.2. цих Правил.

Згідно з умовами п. 3.8 Правил сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування овердрафтом, а також в день, зазначений в письмовому повідомленні Банку про дострокове розірвання договору про надання кредиту на умовах овердрафту, в день закінчення строку, на який надано овердрафт.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту на умовах овердрафту (прострочена заборгованість) здійснюється починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, включаючи такий день до дня погашення такого прострочення або настання події припинення, визначеної в п. 5.4.2. цих Правил. Сторони узгодили, що в разі настання події припинення, Банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначених для такої події у п.5.4.2., а позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку платежі визначені в п. 5.4. цього договору у випадку їх виникнення (п. 3.12 Правил).

У випадку, якщо Банком застосовано до позичальника пеню, остання розраховується Банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно (п. 3.13 Правил).

Згідно з п. 2.10 Правил кредитні кошти, надані Банком в межах ліміту овердрафту, повинні бути повернуті позичальником в повному обсязі не пізніше:

- останнього дня строку, на який встановлено Ліміт овердрафту;

- кінця банківського дня визначеного як день настання терміну/строку виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором про надання кредиту на умовах овердрафту, у т.ч. внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного/часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту на умовах овердрафту;

- кінця останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем початку користування овердрафтом.

Погашення овердрафту здійснюється автоматично при надходженні коштів на поточний рахунок позичальника (п. 2.11 Правил).

Свої зобов`язання за договором про надання кредиту на умовах овердрафту позивач виконав, встановив ліміт овердрафту в розмірі 100 000,00 грн за поточним рахунком позичальника та здійснював розрахункове обслуговування рахунку в межах ліміту овердрафту понад залишок власних коштів клієнта на рахунку, що підтверджується випискою/особовий рахунок.

Відповідно до п. 4.2.5 Правил Банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів, призупинити/скасувати ліміт овердрафту, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту на умовах овердрафту, включаючи нараховані проценти за користування кредитним коштами, комісії та, в разі наявності, штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій:

4.2.5.1 позичальник не виконав у строки свої зобов`язання по поверненню овердрафту (його частини), та/або сплаті плати за овердрафт, та/або інші зобов`язання по сплаті грошових коштів, передбачені договором про надання кредиту у формі овердрафту.

Згідно з п. 4.3.4 Правил позивальник зобов`язався у випадку застосування Банком права вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту у формі овердрафту достроково повернути овердрафт, погасити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції у випадках, передбачених договором про надання кредиту у формі овердрафту.

Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 172/44193/2021 від 03.11.2021, в якій враховуючи те, що у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та процентів вимагав виконати зобов`язання по їх сплаті протягом 30 календарних днів від дати пред`явлення цієї вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 4.3.5 Правил позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати (погашати) плату за овердрафт та проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту на умовах овердрафту, на умовах та в порядку, передбачених договором про надання кредиту у формі овердрафту.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів в передбачені договором строки не виконав, а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 99 920,82 грн боргу за кредитом, 8785,08 грн боргу за відсотками.

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що складається з 99 920,82 грн боргу за кредитом, 8785,08 грн боргу за відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору про приєднання, у визначені строки оплату по погашенню кредиту та сплаті відсотків не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення зі сплати кредиту та відсотків, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 2857,50 грн інфляційних втрат та 1667,81 грн 40% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами Правил, а саме п. 5.4.1. сторони передбачили, що у випадку неповернення Позичальником кредитних коштів при настанні Події припинення, вся Фактична заборгованість Позичальника вважається простроченою і Позичальник зобов`язаний повернути таку фактичну заборгованість в повному розмірі та сплатити на користь Банку сплатити на користь Банку Платежі згідно ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, які дорівнюють 40 (сорок) % річних.

Сторони визначили, що Платежі згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України - проценти від суми простроченої Фактичної заборгованості Позичальника, розмір яких у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю Сторін у процентах річних та підлягає сплаті за весь період прострочення.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 40% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2857,50 грн інфляційних втрат та 1667,81 грн 40% річних.

Умовами п. 5.4 Правил передбачена відповідальність позичальника у разі настання події припинення:

5.4.2. Сторони визначили, що днем настання події припинення і днем визнання заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту простроченою є:

5.4.2.2. пред`явлення Банком вимоги по дострокове повернення кредиту - дата зазначена в такому письмовому повідомленні.

Так у листі-вимозі № 172/44193/2021 від 03.11.2021 Банком зазначено, що днем настання події припинення є календарна дата, наступна за датою спливу 30-денного терміну від дати пред`явлення цієї вимоги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1533,03 грн проценти від суми простроченого кредиту (подія припинення), 134,78 грн проценти від суми прострочених відсотків (подія припинення).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОАГРОЕЛІТА" (вул. Верховинна, буд. 36-А, м. Київ, 03115, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 99 920 грн 82 коп. боргу за кредитом, 8785 грн 08 коп. боргу за відсотками, 1667 грн 81 коп. 40% річних, 2857 грн 50 коп. інфляційних втрат, 1533 грн 03 коп. процентів від суми простроченого кредиту (подія припинення), 134 грн 78 коп. процентів від суми прострочених відсотків (подія припинення), 2 481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов