ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" липня 2022 р. Справа № 906/560/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинська Г.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Коростишівської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року у справі №906/560/20 (повний текст складено 19 квітня 2022 року, суддя Машевська О.П.)

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

за участю третьої особи на стороні позивача: 1. Коростишівської районної спілки споживчих товариств

до фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни

за участю третіх осіб на стороні відповідача:

1. Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради;

2. Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області

про звільнення торговельних майданчиків, стягнення 52807,50грн неустойки

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни

до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

про визнання договору оренди №26 від 01 січня 2015 року недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року у справі №906/560/20 відмовлено у задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" про визнання договору оренди №26 від 01 січня 2015 року недійсним. Частково задоволено позов Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до відповідача фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни про звільнення торговельних майданчиків, стягнення 52807,50грн неустойки.

Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12501, Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Шевченка, 40; ідентифікаційний код 31843604): 21833,32грн неустойки у розмірі подвійної плати за невиконання обов`язку щодо повернення торгівельних майданчиків № 177/1А, №187 та № 224 за період з 01 квітня 2019 року до 30 квітня 2020 року включно, 2971,07 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Вирішено фізичній особі-підприємцю Тютріній Олені Анатоліївні ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звільнити торгівельні майданчики № 177/1А, №187 та № 224, місцезнаходження яких зазначене на плані розміщення торговельних місць на ринку, шляхом вивезення трьох металевих кіосків за межі Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12501, Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Шевченка, 40; ідентифікаційний код 31843604).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростишівська міська рада звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року у справі №906/560/20 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду 04 липня 2022 року.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/560/20 у складі: головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є.

Листом №906/560/20/3648/22 від 08 липня 2022 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 22 липня 2022 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2022 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючої суддів Маціщук А.В., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення винесене судом першої інстанції 07 квітня 2022 року, повний текст рішення складено 19 квітня 2022 року, скаржником отримано повний текст рішення 20 квітня 2022 року, тому останнім днем строку, встановленого для апеляційного оскарження є 10 травня 2022 року.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що скаржник звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою 30 червня 2022 року, про що свідчить відповідна відмітка підприємства поштового зв`язку на поштовому конверті, тобто з порушенням встановленого строку для апеляційного оскарження майже на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання про поновлення вказаного процесуального строку, апелянт зазначає, що повний текст рішення представником останнього було отримано 20 квітня 2022 року. Також заявник посилається на Лист президента ТПП України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, який розміщено на офіційному сайті ТПП України в мережі Інтернет, який засвідчено настання форс-мажорних обставин, а саме військової агресії російської федерації проти України.

Окрім того, скаржник вказує, що через військову агресію російської федерації та запровадження воєнного стану на території України частина відповідальних працівників, які мають відповідну кваліфікацію для аналізу отриманого судового рішення та написання апеляційної скарги, залишили межі міста та не мали змогу працювати.

Враховуючи зазначене, заявник був позбавлений можливості звернутися із апеляційною скаргою у визначений ГПК України строк.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Скаржником не надано жодних доказів на підтвердження наявності особливих та непереборних обставин (наприклад, оголошення на підприємстві простою, встановлення особливого режиму роботи) неможливості звернутися до суду з апеляційною скаргою в період з 10 травня 2022 року до дати її подачі - 30 червня 2022 року.

Саме лише посилання скаржника на введення на території України воєнного стану не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №924/939/21, від 19 липня 2022 року у справі №904/7148/20, від 18 липня 2022 року у справі №918/1041/20 та інших.

Суд наголошує, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на зазначене, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про поновлення вказаного строку відсутні, оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження мали для скаржника суб`єктивний характер та залежали виключно від нього самого. Обставини зазначені скаржником не знайшли свого підтвердження, а зазначені у клопотанні доводи не можуть бути розцінені судом як поважні причини чи непереборні обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження, крім того його доводи зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника.

Частиною 3 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу (частина 4 статті 260 ГПК України).

Крім того, згідно зі статтею 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Скаржником в якості доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі надано описи вкладення до цінних листів.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги закріплено в статті 258 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Приписами статті 259 ГПК України, яка має назву "Надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі" визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2021 року у справі №916/662/20 акцентує, що положення статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного пунктом 3 частини 3 статті 258 ГПК України в частині, того кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

Таким чином, належними та допустимими доказами надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі можуть бути зокрема опис вкладення поштового відправлення, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії апеляційної скарги, інший документ тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні.

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у поштовому відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником.

Натомість скаржник додає до апеляційної скарги описи вкладення у яких зазначено про направлення позовної заяви всім учасникам справи, що не може вважатися належним доказом надсилання копії цієї скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, в силу вимог положень пункту 3 частини 3 статті 258, статті 259 ГПК України скаржником не додано до апеляційної скарги належних та допустимих доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі.

Згідно частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність належних доказів надсилання копії апеляційної скарги учасникам провадження у справі та з огляду на необхідність надати можливість апелянту подати належні докази об`єктивної неможливості подання апеляційної скарги в строк, визначений статтею 256 ГПК України, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Коростишівської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року у справі №906/560/20 без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 07 квітня 2022 року у справі №906/560/20 залишити без руху.

Запропонувати апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати належні докази надсилання копії апеляційної скарги учасникам провадження у справі; обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Роз`яснити Коростишівській міській раді, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Копію ухвали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Бучинська Г.Б.