номер провадження справи 9/18/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 Справа № 908/348/22

м. Запоріжжя

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова Група ТАС (03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65)

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення грошових коштів

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхова Група ТАС про стягнення з відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО суми 35 743,92 грн., з якої: 35 564,64 грн. страхове відшкодування, 155,90 грн. пеня та 23,38 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 10.02.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/348/22, присвоєний номер провадження 9/18/22, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 09.03.2022. Запропоновано позивачу надати відповідь на відзив, а відповідачу заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відзиву/відповіді на відзив.

Ухвалою від 29.03.2022, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, судом відкладено розгляд справи № 908/348/22 за правилами спрощеного позовного провадження до закінчення строку на який було введено воєнний стан.

Разом з тим, враховуючи місцезнаходження сторін у даній справі (м. Київ та м. Запоріжжя), які не входять до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), з метою розгляду справи у розумні строки, судом 02.06.2022 ухвалено про продовження розгляду справи № 908/348/22 за правилами спрощеного позовного провадження. Запропоновано відповідачу надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду, але не пізніше ніж у строк до 27.06.2022.

15.07.2022 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позов обґрунтовано ст.ст. 524, 526, 527, 530, 533, 625, 993, 1166, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 29, п.п. 36.2, 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та мотивовано, зокрема, наступним. Між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АZ16-1283417, за умовами якого застраховано ризик настання збитків, спричинених пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу (автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 ). 28.09.2021 року о 08:40 в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ford Escort, д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Енергетичній при виїзді з двору будинку № 19 не надав перевагу у русі автомобілю Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вулиці Василя Стуса та допустив зіткнення. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 29.10.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до умов Договору страхування АТ СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 35564,64 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ «СК «Кредо» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 22665494. 23.10.2021 року АТ «СГ «ТАС» направило на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування разом із необхідними документами. Заява вручена уповноваженій особі відповідача 26.10.2021. Відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування до 27.01.2022 включно. Однак рішення у страховій справі відповідач не прийняв та не виплатив страхове відшкодування, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав про стягнення суми 35564,64 грн. страхового відшкодування, а також нарахованих до сплати відповідачу сум 155,90 грн. пені та 23,38 грн. 3% річних.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Ухвали суду направлялись відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві, що відповідає відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34.

Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить про отримання 17.02.2022 відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Щодо повернутих відділенням поштового зв`язку ухвал суду, що надсилались відповідачу, то суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством Страхова Група ТАС (Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АZ16-1283417 від 25.06.2021, за умовами якого було застраховано ризик настання збитків Страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу (автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 ).

28.09.2021 року о 08:40 в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Ford Escort, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією, внесеною до системи Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду, де, зокрема, зазначено, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.3.б Правил дорожнього руху, про що складено протокол; транспортні засоби отримали пошкодження.

06.10.2021 позивачем складено Страховий Акт № 28136/44/921 від 06.10.2021, за висновком якого вищевказану дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 35564,64 грн. За платіжним дорученням № 218248 від 08.10.2021 зазначена сума страхового відшкодування перерахована ТДВ СГТАС на рахунок ОСОБА_1 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 29.10.2021 у справі №607/17943/21 встановлено, що 28.09.2021 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ford Escort, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Енергетичній, при виїзді з двору будинку № 19, не надав перевагу у русі автомобілю Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. В. Стуса та скоїв із ним зіткнення, водій під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з полісом серії ЕР № 202665494 (діючий станом на 28.09.2021) цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Ford Escort, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована ТДВ "Страхова компанія "Кредо" (відповідач у справі); франшиза згідно з цим полісом 0,00 грн.; ліміт за шкоду майну 130000,00 грн.

23.10.2021 позивач направив відповідачу заяву з додатками за вих. № 04796/9221 від 20.10.2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі 35564,64 грн., яку відповідач отримав 26.10.2021 (копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи).

Як вказано в позовній заяві та не спростовано відповідачем відшкодування витрат здійснено не було.

Із змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», в якій зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Отже згідно положень ст. 512, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України Про страхування до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 35564,64 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як встановлено судом вище, позивач направив на адресу ТДВ "Страхова компанія "Кредо" заяву на виплату страхового відшкодування в розмірі 35564,64 грн. з доданими до неї документами, яка отримана відповідачем 26.10.2021.

Таким чином відповідач повинен був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач відзив на позов суду не надав. Як вказано в позовній заяві та не спростовано відповідачем страхове відшкодування останнім не виплачено.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 35564,64 грн. страхового відшкодування є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 155,90 грн. пені та суму 23,38 грн. - 3% річних, які нараховано за період з 28.01.2022 по 04.02.2022 включно.

Частинами 1 та 3 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування за наявності відповідних правових підстав для цього є грошовим зобов`язанням страховика. Тому в разі прострочення виконання даного зобов`язання до страховика може бути застосовано відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену статтею 625 Цивільного кодексу України.

Правова позиція стосовно наявності підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат у разі прострочення виплати страховиком відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наведена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України Про страхування передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Норма вказаної статті не містить обмежень щодо її застосування виключно у правовідносинах між страховиком і страхувальником за полісом ОСЦПВВНТЗ, тому суд дійшов висновку про можливість застосування даної відповідальності до відповідача у разі прострочення ним виплати страхового відшкодування на користь особи, яка має право на таке відшкодування, в даному випадку - позивача.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 155,90 грн. пені та суми 23,38 грн. 3% річних є обґрунтованими. Судом перевірено розрахунки вказаних сум за заявлений позивачем період нарахування, який викладено у позовній заяві, та встановлено, що їх здійснено позивачем правильно, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова Група ТАС (03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, ) суму 35564 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 64 коп. страхового відшкодування, суму 155 (сто п`ятдесят п`ять) грн. 90 коп. пені, суму 23 (двадцять три) грн. 38 коп. 3% річних та суму 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва