УХВАЛА

27 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/2599/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Могил С. К., Уркевич В. Ю.,

розглядаючи матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 (колегія суддів: Мишкіна М. А., Аленін О. Ю., Лавриненко Л. В.) у справі

за позовом Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до фізичної особи - підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни про визнання договору недійсним і зобов`язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни (далі - ФОП Ярошенко І. А.) про визнання недійсним укладеного між сторонами 21.07.2009 договору б/н оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, а також про її зобов`язання повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області спірне майно.

09.06.2021 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.

Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області оскаржила це судове рішення до суду апеляційної інстанції.

24.11.2021 Південно-західний апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою скасував це рішення місцевого господарського суду та ухвалив нове рішення про задоволення позову.

ФОП Ярошенко І. А. оскаржила цю постанову апеляційного господарського суду до Верховного Суду, який 26.01.2022 постановив ухвалу про закриття касаційного провадження за її касаційною скаргою.

04.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у цій справі, в якій просить її скасувати і направити справу на новий розгляд до місцевого господарського суду. Скаржник вважає, що його не було залучено до участі у цій справі, чим порушено його права як суборендаря спірного майна за договором суборенди від 20.08.2020..

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2022 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є. В. - головуючий, Могил С. К., Уркевич В. Ю.

У касаційній скарзі скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження, мотивувавши причини пропуску цього строку тим, що розгляд справи у судах першої й апеляційної інстанцій відбувався без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс», а про існування оскаржуваної постанови скаржник дізнався з листа ФОП Ярошенко І. А., який отримав поштою 30.06.2022, і того ж дня він з Єдиного державного реєстру судових рішень отримав повний текст оскаржуваної постанови.

Колегія суддів вважає, що встановлений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк на касаційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин і його клопотання про поновлення такого строку підлягає задоволенню.

Дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 287 ГПК України право касаційного оскарження мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки та мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Тобто касаційна скарга особи, яка не брала участі у справі і вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси, може бути подана на судове рішення лише після перегляду такого рішення в апеляційному порядку саме за її апеляційною скаргою.

Це судове рішення переглядалось в апеляційному порядку лише за апеляційною скаргою Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс», вважаючи себе фактичним користувачем нерухомого майна з 20.08.2020, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції, тоді як воно не брало участі у цій справі у суді першої інстанції, і як особа, права якої порушено, не зверталося до місцевого господарського суду з клопотанням про участь у цій справі, а сторони не повідомляли його про судовий розгляд справи.

Зважаючи на те, що у прохальній частині касаційної скарги вимогою скаржника є направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції саме з цих підстав, то у суду касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 916/2599/20, оскільки рішення суду першої інстанції не переглядалося в апеляційному порядку за апеляційною скаргою цього товариства.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, то клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» про відстрочення сплати судового збору та зупинення виконання судового рішення, додані до касаційної скарги, не розглядаються.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» строк на касаційне оскарження постанови Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 916/2599/20.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс» на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 916/2599/20.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

5. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику, а її копію залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя С. К. Могил

Суддя В. Ю. Уркевич