ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.07.2022р. Справа № 904/1914/22

Суддя Васильєв О.Ю. , розглянувши матеріали

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Танос Текнолоджи", м. Київ

До: Фізичної особи - підприємця Назаренко Германа Артемовича, с. Олександрівка

Про: визнання недійсним договору та застосування реституції

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Танос Текнолоджи" (позивач) звернувся з позовом до ФОП Назаренко Г.А. (відповідач) про визнання недійсним договору надання юридичних послуг №3/02 від 26.02.22р. (укладеного між сторонами) та застосування до нього реституції. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на укладенням між позивачем (в особі директора товариства Петренко М.М.) та відповідачем вищезазначеного договору; в подальшому, новим директором товариства (Страховим О.В.) при дослідженні первинних документів по кожній господарській операції за вищезазначеним договором було виявлено відсутність попередньої згоди загальних зборів учасників на укладення цього договору, оскільки сума договору (18 757 303, 72 грн.) перевищує 50% вартості чистих актів товариства станом на кінець попереднього кварталу. Враховуючи вищезазначене, позивач посилаючись на приписи ст.215, 216 ЦК України просить визнати недійсним вищезазначений договір та застосувати реституцію .

Відповідно до приписів ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно приписів ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Вимоги до змісту та форми позовної заяви, перелік документів, які додаються до позову ( які є обов`язковими для особи, що звертається до суду) викладені у ст.162, 164 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до п.1,2, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів мінімальних заробітних плат; а ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних особі встановлений на 1 січня 2022 року у розмірі 2 481, 00 грн.

Отже за подання цієї позовної заяви відповідач мав сплатити 283 840, 55 грн. ( з яких: 2 481,00 грн. - судовий збір за позовні вимоги майнового характеру (про визнання недійсним договору надання юридичних послуг №3/02 від 26.02.22р. ) та 281 359, 55 грн. грн. - судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру - про застосування наслідків недійсності правочину - вищезазначеного договору, що включає в себе взаємне повернення сторонами переданого за цим договором майна, товарів, послуг. А оскільки сума грошових коштів за виконані відповідачем роботи за договором надання юридичних послуг №3/02 від 26.02.22р. (як стверджує позивач) складає 18 757 303, 72 грн., які підлягають поверненню відповідачем позивачу у разі застосування судом реституції (про що просить позивач у своєму позові), то судовий збір за ці вимоги складає - 281 359, 55 грн. ( 18 757 303, 72 грн. х 1,5% = 281 359, 55 грн.).

Але в порушення цих вимог позовна заява не містить жодних доказів сплати судового збору у встановлених ЗУ "Про судовий збір" порядку і розмірі в сумі за вимогу позивача щодо застосування реституції в розмірі 281 359, 55 грн. А позивачем лише надано докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру щодо визнання договору недійсним в розмірі 2 481, 00 грн., сплаченого за квитанцією №ПН2528450 від 14.07.22р.

Відповідно до п.1-4 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.162,164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Залишити позовну заяву без руху.

2. Позивачеві протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути вищезазначені недоліки позовної заяви, надати докази сплати судового збору у встановлених ЗУ "Про судовий збір" порядку і розмірі ( в сумі 281 359, 55 грн.).

3. Роз`яснити позивачу , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Васильєв О.Ю.