ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 Справа № 914/3425/21

За позовом Приватного підприємства Західний Буг, с.Павлів, Червоноградський район, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Наша компанія плюс, с.Дідівщина, Фастівський район, Київська область

про: стягнення 5746973,68грн за договором купівлі-продажу № 13/КП-ЗБ від 25.02.2021

Суддя У.І. Ділай

Секретар Х.М.Полюхович

За участі представників:

Від позивача: М.С.Боровець - представник

Від відповідача: не з`явився

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021, справу №914/3425/21 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 22.11.2021 позов залишено без руху.

30.11.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.12.2021.

Ухвалами від 23.12.2021 та від 13.01.2022 розгляд справи відкладено, з підстав зазначених в позові.

Ухвалою від 03.02.2022 продовжено строк розгляду підготовчого провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 15.03.2022.

Ухвалами від 15.03.2022 та від 29.03.2022 розгляд справи відкладено, з підстав зазначених в позові.

Ухвалою від 31.05.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.06.2022.

Ухвалою від 21.06.2022 розгляд справи відкладено на 14.07.2022 та витребувано у Головного управління Державної податкової служби України у Київській області та Фастівської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Київській області інформацію про те, чи включило ТзОВ «Наша компанія плюс» до податкового кредиту суми податку на додану вартість відображені ПП «Західний Буг» у: 1)Податковій накладній від 19.04.2021 №92 на загальну суму 1350000,00 грн в т. ч. ПДВ 14% 165789,47 грн за договором №13/КП-ЗБ купівлі-продажу від 25.02.2021; 2)Податковій накладній від 27.04.2021 №125 на загальну суму 1201200,00 грн в т. ч. ПДВ 14% 147515,79 грн за договором №13/КП-ЗБ купівлі-продажу від 25.02.2021; 3)Податковій накладній від 19.05.2021 №74 на загальну суму 1201200,00 грн в т. ч. ПДВ 14% 147515,79 грн за договором №13/КП-ЗБ купівлі-продажу від 25.02.2021; 4)Податковій накладній від 25.05.2021 №102 на загальну суму 600600,01 грн в т. ч. ПДВ 14% 73757,90 грн за договором №13/КП-ЗБ купівлі-продажу від 25.02.2021; 5)Податковій накладній від 26.05.2021 №104 на загальну суму 600600,01 грн в т. ч. ПДВ 14% 73757,90 грн за договором №13/КП-ЗБ купівлі-продажу від 25.02.2021.

08.07.2022 від Головного управління Державної податкової служби України у Київській області до суду надійшов лист, в якому зазначено, що до податкової декларації з податку на додану вартість включено відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7% і 14% по постачальнику з індивідуальним податковим номером 57 період складання податкових накладних за квітень 2021 року (від 20.05.2021 регістраційний номер ) обсяг постачання (без податку на додану вартість) 2 257 061,41 за ставкою 14% - 313 305,26, за травень 2021 року (від 20.06.2021 регістраційний номер ) обсяг постачання (без податку на додану вартість) 2 108 216,35 за ставкою 14% - 295 031,59.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2022 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи

Відповідач в судове засідання 14.07.2022 повторно явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між сторонами укладено Договір купівлі-продажу № 13/КП-ЗБ від 25.02.2021, відповідно до пунктів 1.1 якого позивач зобов`язався передати, а відповідач зобов`язався прийняти й оплатити товар.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. договору найменування, асортимент, кількість і ціна Товару зазначаються у специфікаціях до цього Договору. Загальна сума договору являє сумарну вартість всього товару, що продається за даним договором згідно специфікацій до цього договору.

Розміри та строки розрахунків за товар визначаються у специфікаціях до цього договору (п.3.1. договору).

Відповідно до п.5.1 договору, поставка товару провадиться на умовах і в терміни, вказані у відповідних специфікаціях до цього договору.

Сторонами укладено такі специфікації:

1.Специфікація №1 від 01.03.2021, згідно із умовами якої продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти товар, яким є «Соя 2020». в кількості 50 тон по ціні 27 000,00 грн на загальну суму 1350000,00 грн в т.ч. ПДВ 165789,47 грн.

2.Специфікація №2 від 27.04.2021, згідно із умовами якої продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти товар, яким є «Соя 2020», в кількості 44 тон по ціпі 27300,00 грн на загальну суму 1201200,00грн в т.ч. ПДВ 147 515,79 грн.

3.Специфікація №3 від 17.05.2021, згідно із умовами якої продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти товар, яким є «Соя 20202», в кількості 44 тон по ціні 27300,00 грн на загальну суму 1201200,00грн в т.ч. ПДВ 147515,79 грн.

4.Специфікація №4 від 24.05.2021, згідно із умовами якої продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти товар, яким є «Соя 2020», в кількості 44 тони по ціні 27300,00 грн на загальну суму 1201200,00грн в т.ч. ПДВ 147 515,79 грн.

У пунктах 3 вказаних вище Специфікацій №1; №2; №3; №4 до Договору сторонами узгоджено, що покупець оплачує вартість товару наступним чином: оплата товару в розмірі 100% загальної вартості товару, що постачається по цьому договору, здійснюється до 01.10.2021.

Як зазначено в позові позивач передав відповідачу товар на загальну суму 4953600,00грн. На підтвердження долучено копії видаткових накладних: №413 від 19.04.2021 на загальну суму 1350000,00 грн; №455 від 27.04.2021 на загальну суму 1201200,00 грн; №557 від 19.05.2021 на загальну суму 1201200,00 грн; №572 від 25.05.2021 на загальну суму 600600,00 грн; №575 від 26.05.2021 на загальну суму 600600,00 грн (оригінали оглянуто судом).

Поставка товару виконана належним чином, накладні підписані без зауважень. Однак, в порушення умов договору за отриманий товар відповідач не розрахувався, в результаті утворилась заборгованість в розмірі 4953600,00грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу вартості поставленого товару. Відтак, ПП Західний Буг подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 4953600,00грн основного боргу.

Крім того, позивач нарахував відповідно до ст. 625 ЦК України 6514,00грн 3% річних, а також в порядку п.8.3 договору 43819,68грн пені та 743040,00 грн штрафу.

Відповідач заперечив проти позову з огляду на таке.

Як передбачено п. 6.1 договору, приймання товару по кількості і якості здійснюється покупцем (представником покупця, що має довіреність на право одержання відповідних товарно- матеріальних цінностей).

Зі змісту п.п.п 6.2, 6.3 договору, товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем:

по кількості та асортименту відповідно до видаткової накладної;

по якості відповідно до атестату на елітне насіння (свідоцтва на насіння (репродукції), і специфікації до цього договору.

Факт передачі і приймання товару оформлюється видатковою накладною.

Згідно із п.6.4 договору, у випадку надіслання продавцем поштою супровідних документів на товар на адресу покупця, останній зобов`язується підписати отримані супровідні документи на товар та примірники продавця надіслати поштою на його адресу протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання супровідних документів на товар.

Як зазначив відповідач на підтвердження начебто передачі товару за договором позивач долучив лише копії видаткових накладних. Окрім цього, позивачем не долучено жодних доказів, які підтверджують якість поставленого товару, зокрема відповідних атестатів на елітне насіння (свідоцтв на насіння (репродукції), як це передбачено п. 6.2 Договору.

Відповідач заперечив проти тверджень позивача про надсилання рахунків ТзОВ Наша компанія плюс на оплату за договором на загальну суму 4953600,00 грн. Водночас, жодних доказів, що підтверджували б факт надсилання таких рахунків відповідачу, позивач не долучив до матеріалів справи.

Крім цього, відповідач вважає, що долучені позивачем до матеріалів справи письмові докази не підтверджують факт продажу позивачем товару в обсягах та на умовах встановлених в договорі. Відтак, позивач не довів належними та допустимими доказами, обставин зазначених у позовній заяві, зокрема обставин продажу (передачі відповідачу) товару за договором, його обсягу, асортименту та якості, що свідчить про безпідставність позовних вимог позивача.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали Договір купівлі-продажу № 13/КП-ЗБ від 25.02.2021, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

За договором купівлі-продажу, відповідно до вимог п. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

Відповідно до п.4.1 договору позивач зобов`язався передати відповідачу товар, а відповідач, згідно із п.4.2 договору, зобов`язався своєчасно і в повному об`ємі прийняти товар і оплатити його.

Позивач свої зобов`язання щодо передачі товару за спірним договором виконав повністю, що підтверджено копіями видаткових накладних, долученими до матеріалів справи (оригінали оглянуто судом).

Відповідач про дійсність отриманого товару та проти наявності заборгованості не заперечив. Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в накладних не зазначено. Видаткові накладні підписані електронним цифровим підписом зі сторони відповідача.

Підписання відповідачем накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Покликання відповідача про відсутність належних та допустимих доказів, надсилання рахунків суд відхиляє з огляду на таке.

Датою поставки товару чи його частини вважається дата підписання сторонами видаткової накладної (п.5.3 договору).

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що рахунок або рахунок - фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь - яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Ненадання рахунка - фактури, у контексті спірних правовідносин, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України; тому наявність або відсутність рахунка - фактури не звільняє відповідача за первісним позовом від обов`язку сплатити грошові кошти за Договором (близька за змістом правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 02.07.2019 зі справи № 918/537/18, від 29.08.2019 зі справи № 905/2245/17, від 26.02.2020 зі справи № 915/400/18, від 29.04.2020 зі справи № 915/641/19, від 11.11.2021 зі справи № 922/449/21).

Разом з тим, у видаткових накладних, які підписані та скріплені печатками сторін зазначено номенклатуру товару, його кількість та вартість. В накладних є посилання на номер та дату договору, згідно із яким здійснюється поставка. Зауважень відповідача спірні видаткові накладні не містять. Доказів оскарження та визнання недійсними спірних накладних суду не надано. При цьому, відповідач не надав доказів звернення до позивача щодо неотримання атестату на елітне насіння (свідоцтва на насіння (репродукції) після підписання видаткових накладних.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов`язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов`язання.

Отже, при пред`явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов`язання, він звільняється від обов`язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов`язання лежить на боржникові.

Укладений між сторонами спірний договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу положень статті 179 Господарського кодексу України, статей 204, 629 Цивільного кодексу України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема право ПП Західний Буг як продавця отримати плату за свій товар та обов`язок ТзОВ Наша компанія плюс оплатити вартість отриманого товару у визначені договором розмірі та строки.

Відповідач заперечував проти стягнення заборогованості за спірними накладними, покликаючись на відсутність доказів факту продажу позивачем товару в обсягах та на умовах встановлених в Договорі. Суд не приймає заперечення відповідача з огляду на таке.

Позивач долучив до матеріалів справи, крім видаткових накладних, податкові накладні, в яких відображено операції по поставці товару за спірними накладними. Також судом витребувано інформацію в Головного управління Державної податкової служби України у Київській області щодо включення ТзОВ «Наша компанія плюс» до податкового кредиту суми податку на додану вартість відображеного ПП «Західний Буг» за спірними накладними. У відповідь ГУ ДПС України у Київській області повідомило, що до податкової декларації з податку на додану вартість включено відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставками 7% і 14% по постачальнику з індивідуальним податковим номером 57 період складання податкових накладних за квітень 2021 року (від 20.05.2021 регістраційний номер ) обсяг постачання (без податку на додану вартість) 2 257 061,41 за ставкою 14% - 313 305,26, за травень 2021 року (від 20.06.2021 регістраційний номер ) обсяг постачання (без податку на додану вартість) 2 108 216,35 за ставкою 14% - 295 031,59.

Відповідно до п. 201.10. Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У п. 198.1 Податкового кодексу України визначено операції, за якими платник ПДВ може визнавати податковий кредит, зокрема, за придбання або виготовлення товарів і послуг.

Пункт 198.3 Податкового кодексу України визначає базу для нарахування податкового кредиту. Так, податковий кредит визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг і складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником ПДВ за ставкою, установленою п. 193.1 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів і наданням послуг.

Платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом. Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (п. 201.14, 201.15. Податкового кодексу України).

Відповідач не надав належних та допустимих доказів наявності розбіжностей в податковому (бухгалтерському) обліку з контрагентом: ПП Західний Буг та доказів, які спростовують інформацію надану ГУ ДПС України у Київській області.

Отже, ТзОВ Наша компанія плюс до податкового кредиту включено податкові накладні, видані позивачем за результатами продажу товару. Тобто, відповідачем вчинено дії - включення операцій до податкового кредиту за вказаний період, які фактично свідчать про визнання ТзОВ Наша компанія плюс операцій по отриманих послугах від позивача, в тому числі на суму заборгованості в цьому спорі.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми оплати за отриманий товар є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 4953600,00грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що вимогу про стягнення з відповідача 6514,00грн 3% річних за період з 02.10.2021 до 18.10.2021 слід задоволити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 43819,68грн пені за період з 02.10.2021 до 18.10.2021 суд зазначає наступне.

Згідно п.8.3. договору у випадку несплати у строк платежів за даним Договором, Покупець повинен сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня нарахованої на суму заборгованості за кожен прострочений день.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми, відповідно до положень п. 6.3 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», судом встановлено, що в розрахунку допущено арифметичні помилки. Так, за розрахунком суду за період з 02.10.2021 до 18.10.2021 до стягнення підлягає 39221,65грн пені. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 743040,00грн штрафу суд зазначає наступне.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Згідно з п.8.3. Договору в разі прострочення сплати за Товар по кожному з етапів оплати більше ніж на 7 календарних днів, Покупець зобов`язується виплатити Продавцю штраф в розмірі 15% від вартості несплаченої/несвоєчасно сплаченої суми.

У випадку порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі стягнення штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором штрафу не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України, штраф є формою неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видом штрафної санкції.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України. Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верхового Суду від 01.06.2021 у справі N 910/12876/19.

Оскільки, п. 8.3 договору сторонами узгоджено умову про забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу), суд прийшов до висновку задоволити вимогу позивача про стягнення з відповідача 743040,00грн 15% штрафу.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Наша компанія плюс (08514, Київська область, Фастівський район, с.Дідівщина, вул.Житомирська, 1А, офіс 1Б; ідентифікаційний код 40739680) на користь Приватного підприємства Західний Буг (80250, Львівська область, Червоноградський район, с.Павлів, пр.Юності, 39, ідентифікаційний код 32478,00грн основного боргу, 6514,00грн 3% річних, 743040,00грн штрафу, 39221,65грн пені та 86135,64грн судового збору.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5.Зобов`язати позивача до 20.07.2022 подати докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

6.Судове засідання по розгляду заяви про судові витрати призначити на 28.07.2022 о 10 год 00 хв. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 24.07.2022.

Суддя Ділай У.І.