УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

25.07.2022Справа № 910/6010/22

За заявою Комунального підприємства «Промінь» Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 15)

Про видачу судового наказу про стягнення з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 6-А) 247 735, 50 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Промінь» Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021 у розмірі 247 735, 50 грн згідно Акту №29 виконаних послуг від 22.02.2022.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав передбачених п. 6 ч. 1 ст. 152 ГПК України, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, згідно пункту 6 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Як вбачається із системи документообігу суду КП «ДСС» заявник неодноразово звертався до Господарського суду міста Києва із заявами про видачу судових наказів про стягнення з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021.

Зокрема, Господарським судом міста Києва 12.07.2022 було видано судовий наказ у справі №910/5660/22 про стягнення з боржника - Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості на користь стягувача - Комунальне підприємство «Промінь» Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021 у розмірі 247 706, 00 грн.

Господарським судом міста Києва 25.07.2022 було видано судовий наказ у справі №910/6006/22 про стягнення з боржника - Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості на користь стягувача - Комунальне підприємство «Промінь» Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021 у розмірі 165 600, 00 грн.

З огляду на вище встановлене, суд дійшов висновку, що Господарським судом міста Києва вже видавались судові накази за вимогами заявника до стягувача про стягнення заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021, при цьому зі змісту судових наказів, суд позбавлений можливості встановити, що судові накази були видані за іншими актами наданих послуг та заявник про такі обставини в заяві про видачу судового наказу не зазначає.

Суд зазначає, що в силу п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, натомість, з поданої заяви про видачу судового наказу має вбачатись безспірність заявлених вимог, в тому числі і відсутність подвійного стягнення заборгованості за ідентичний період, в чому суд в даному випадку пересвідчитись не може.

Враховуючи наведене суд дійшов висновків про наявність правових підстав передбачених п. 6 ч. 1 ст. 152 ГПК України до відмови Комунальному підприємству «Промінь» Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось у видачі судового наказу про стягнення з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021 у розмірі 247 735, 50 грн.

Додатково суд зазначає, згідно п. 4.2. Договору №260 - замовник здійснює оплату за фактично поставлені послуги в межах бюджетного фінансування на 2021 рік.

Пункт 4.5. Договору №260 - бюджетні зобов`язання учасника за цим договором виникають у межах наявних відповідних бюджетних призначень (асигувань) встановлених кошторисом (згідно ч. 1 ст. 58 Бюджетного кодексу України).

Пункт 4.9. Договору №260- розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України через Управління Державної казначейської служби Святошинського району ГУ ДКСУ у м. Києві з відтермінуванням платежу до 60 банківських днів щомісячно з моменту фактичного надання послуг відповідно до актів виконаних робіт.

Підпункт 4.6.1. пункту 4.6. Договору №260 - у разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за отримані послуги здійснюються протягом десяти банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування на розрахунковий рахунок.

Згідно частини 6 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Згідно Додаткової угоди №1 від 28.12.2021 до Договору №260 сторони прийшли до згоди продовжити строк дії Договору №260 від 23.02.2021 для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку. Згідно п. 2 Додаткової угоди №1 сторони виклали п. 12.1. Договору в новій редакції - договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.03.2022.

Додатковою угодою №2 до Договору №260 від 24.01.2022 сторони збільшили ціну договору на 6 859 284, 96 грн. Про затвердження видатків на досягнення вказаної цілі в додатковій угоді №2 не зазначено.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України (ст. 1 Бюджетного кодексу України).

Статтею 23 Бюджетного кодексу України внормовано, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Зміни розмірів, мети та обмеження в часі бюджетних призначень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, здійснюються лише за наявності у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) відповідного положення.

Згідно із ст. 46 Бюджетного кодексу України стадіями виконання бюджету за видатками та кредитуванням є: 1) встановлення бюджетних асигнувань розпорядникам бюджетних коштів на основі та в межах затвердженого розпису бюджету; 2) затвердження кошторисів, паспортів бюджетних програм, а також порядків використання бюджетних коштів; 3) взяття бюджетних зобов`язань; 4) отримання товарів, робіт і послуг; 5) здійснення платежів відповідно до взятих бюджетних зобов`язань; 6) використання товарів, робіт і послуг для виконання завдань бюджетних програм; 7) повернення кредитів до бюджету (щодо кредитування бюджету).

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за типовими договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються (ч. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Натомість, в силу п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, зокрема в тому числі правомірність стягнення вказаної суми та в даному випадку - затвердження в установленому порядку видатків з державного бюджету на досягнення цілей з надання послуг харчування за державні кошти, у зв`язку з чим, суд зазначає, що правомірність стягнення заявленої суми підлягає з`ясуванню в позовному провадженні, з дослідженням доказів, що підтверджують заявлені вимоги.

Попри вказане заявник звертається до Господарського суду міста Києва з численними заявами про стягнення заборгованості за одним і тим самим договором до одного і того ж самого боржника в порядку наказного провадження, в якому суд позбавлений можливість перевірити наявність встановлених видатків з державного бюджету на досягнення вказаної цілі.

З вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявником в тому числі не доведено безспірність заявлених вимог як те передбачено статтею 12 ГПК України.

Згідно з частини 2 статті 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст.152 ГПК України).

Згідно пункту 6 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

При цьому, суд зазначає, що, в силу приписів ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Промінь» Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації у видачі судового наказу про стягнення з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості за Договором №260 про закупівлю послуг від 23.03.2021 у розмірі 247 735, 50 грн.

2. Звернути увагу заявника, що, в силу приписів ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких