ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Справа№ 927/535/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: Карпенко В.К. (ордер серія СВ №129068 від 05.05.2022);

від відповідача: не з`явились;

від прокуратури: Жовтун Н.Б. (прокурора відділу Київської міської прокуратури, посвідчення від 01.12.2020 №058157),

розглянувши апеляційну скаргу Ладанської селищної ради Чернігівської області

на рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021

у справі №927/535/21 (суддя Демидова М.О.)

за позовом комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області

до Ладанської селищної ради Чернігівської області

за участю Прилуцької окружної прокуратури

про зобов`язання відповідача прийняти рішення про включення до бюджету селищної ради на користь позивача компенсації зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв у сумі 223 717 грн. 10 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Позов заявлено про зобов`язання відповідача прийняти рішення про закладання до бюджету селищної ради компенсації зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв на користь позивача у сумі 223 717,10 грн. заборгованості зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 на утримання Терапевтичного відділення №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, що знаходиться на території смт. Ладан Ладанської селищної ради.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021, повний текст якого підписаний 01.10.2021, у справі №927/535/21 позов задоволено повністю, зобов`язано Ладанську селищну раду Чернігівської області, прийняти рішення, яким закласти до бюджету селищної ради компенсацію зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв на користь комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області у сумі 223 717,10 грн. заборгованості зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 на утримання Терапевтичного відділення №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцької центральної районної лікарні» Прилуцького районної ради Чернігівської області, що знаходиться на території смт. Ладан Ладанської селищної ради Чернігівської області, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 355,77 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що:

- Прилуцький район до якого, серед інших, увійшла Ладанська селищна територіальна громада утворено 19.07.2020 згідно із постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів»;

- на веб-сайті Прилуцької районної ради міститься Перелік установ, закладів та організацій майно яких є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Прилуцького району до якого входить Ладанська амбулаторія загальної практики сімейної медицини (Прилуцький район, смт. Ладан, вул. Миру, буд. 85);

- рішенням Прилуцької районної ради Чернігівської області від 30.04.2021 №7-7/VІІІ припинене право оперативного управління та вилучено у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради об`єктів нерухомого майна, які знаходяться на території Ладанської селищної ради, та з 05.05.2021 передано безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Прилуцького району у комунальну власність Ладанської селищної ради із усіма повноваженнями, правами та обов`язками засновника. Ладанська амбулаторія загальної практики сімейної медицини передана до комунальної власності відповідача у справі за відповідним Актом від 07.05.2021;

- відповідно до наявної у справі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо будівлі (з прибудовами та допоміжними приміщеннями) стаціонарного відділення лікарні за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Ладан, вул. Миру, будинок 85 (Ладанська амбулаторія загальної практики сімейної медицини). Вказане майно є комунальною власністю і власником стаціонарного відділення лікарні зазначена Ладанська селищна рада;

- за змістом положень чинного законодавства, а саме п. 39 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, з 01.01.2021 територіальна громада відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України зобов`язана управляти та розпоряджатися майном та майновими правами на виконання своїх розширених повноважень, тобто незалежно від факту передачі закладу охорони здоров`я, відповідна рада, де знаходиться цей заклад, має закласти фінансування, зокрема комунальних послуг та енергоносіїв цього закладу відповідно до розподілу повноважень з бюджету територіальної громади;

- за наданим позивачем розрахунком, загальна сума витрат зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв терапевтичного відділення №1, розташованого в смт. Ладан з 01.01.2021 по 30.04.2021 складає 223 717,10 грн. На підтвердження вказаних витрат позивачем до матеріалів справи долучені відповідні докази;

- позивач протягом грудня 2020 року-квітня 2021 року неодноразово звертався до відповідача з проханням виділення коштів для фінансування комунальних послуг та енергоносіїв Терапевтичного відділення, а також прийняття рішення щодо прийняття закладу до селищної ради, проте відповідних дій щодо виділення коштів для фінансування комунальних послуг та енергоносій Терапевтичного відділення, яке обслуговує населення Ладанської територіальної громади, відповідачем вчинено не було.

Щодо доводів відповідача у справі стосовно юрисдикції даного спору суд першої інстанції зазначив про те, що:

- критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ;

- при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі;

- вимоги про визнання рішення або бездіяльності (неприйняття рішення) незаконними мають розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення або бездіяльності у фізичної чи юридичної особи виникло чи порушене право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. Якщо ж особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на самостійне вчинення передбачених законом дій, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, і оскаржує саме порушення порядку (процедури) розгляду заяви (клопотання), то в цих правовідносинах позивач реалізує право на звернення до уповноваженого органу, а відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду;

- розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або втрачає речове право, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору;

- звертаючись з даним позовом до суду із вимогою зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким закласти до бюджету селищної ради компенсацію зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв на користь позивача на виконання вимог наведених вище нормативних актів та укладеного позивачем господарського договору на відшкодування витрат, останній реалізував саме своє право на відновлення порушеного майнового стану в процесі господарської діяльності (невиконання господарського договору внаслідок бездіяльності відповідача у справі і невиконання відповідачем своїх функцій як власника комунального майна), а відтак, спір в цій частині є приватноправовим, тож підлягає вирішенню господарськими судами України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Ладанська селищна рада Чернігівської області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати в повному обсязі рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21 та відмовити в заявлених позовних вимогах.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, а зазначені у рішенні висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що:

- суд першої інстанції прийняв до розгляду позовну заяву, яка була подана позивачем без дотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, так як надане позивачем на підтвердження сплати судового збору платіжне доручення не відповідало встановленим законодавством вимогам оскільки свідчило про сплату судового збору по іншій справі №927/410/21, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 12.05.2021 у якій позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду;

- справа не підсудна господарському суду, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства;

- позивачем не надано доказів на підтвердження факту належності до складу комунального некомерційного підприємства «Прилуцької центральної районної лікарні» Прилуцького районної ради Чернігівської області Терапевтичного відділення №1 прийняття рішення щодо виділення коштів на утримання якого і є предметом позову, в той час як позивач як комунальний заклад не належить Ладанській об`єднаній територіальній громаді;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо обсягів та вартості комунальних послуг та енергоносіїв спожитих саме Терапевтичним відділенням №1 оскільки всі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин докази (договори, акти відшкодування вартості електричної енергії тощо) стосуються послуг наданих комунальному некомерційному підприємства «Прилуцької центральної районної лікарні» Прилуцького районної ради Чернігівської області, проте з їх змісту неможливо встановити обсяги на вартість послуг наданих безпосередньо Терапевтичному відділенню №1;

- при розгляді справи по суті суд першої інстанції не досліджував бюджет селищної ради відповідно до норм Бюджетного кодексу України та не з`ясував чи були в селищної ради наявні можливості включити до видатків бюджету селищної ради саме таку суму на якій наголошував позивач і чи не призведе це до порушення прав третіх осіб, а саме, до недофінансування утримання дитячих садків, шкільних та позашкільних закладів освіти, закладів культури, заробітної плати працівників селищної ради та інших обов`язкових платежів, передбачених Бюджетним кодексом України;

- суд першої інстанції безпідставно продовжив позивачу строк для подання доказів;

- позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу вимог щодо включення спірних витрат до бюджету селищної ради;

- суд першої інстанції безпідставно залучив до участі у справі Прилуцьку окружну прокуратуру.

Скаржник в апеляційній скарзі звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021.

Згідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу Ладанської селищної ради Чернігівської області на рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору, подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

29.11.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду скаржником на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 Ладанській селищній раді Чернігівської області поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21, відкрито апеляційне провадження у справі №927/535/21, зупинено дію оскаржуваного рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21 до закінчення апеляційного провадження у даній справі, призначено справу до розгляду на 01.02.2022 об 11 год. 15 хв.

24.12.2021 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач, з посиланням на те, що ним до позовної заяви були додані належні докази сплати судового збору, а до матеріалів справи - як докази надання послуг на спірну суму, так і докази звернення до відповідача з відповідними вимогами щодо включення спірних витрат до бюджету селищної ради, спір сторін має приватноправовий характер, а відтак підвідомчій саме господарським судам, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, із подальшими змінами Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

У зв`язку з тим, що 15.03.2022 розгляд справи на відбувся, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 розгляд справи відкладено на 24.05.2022.

05.05.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про участь позивача в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 було відмовлено в задоволенні клопотання, в зв`язку з відсутністю технічної можливості провести судове засідання в режимі відео конференції, оскільки об лаштовані зали зайняті на зазначену дату (24.05.2022).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 було відкладено розгляд справи на 19.07.2022, в зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача.

03.06.2022 через канцелярію суду від представника прокуратури надійшли письмові пояснення у справі.

03.06.2022 та 10.06.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшли ідентичні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 заяву позивача про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, ухвалено судове засідання 19.07.2022 проводити в режимі відеоконференції.

13.07.2022 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому просив проводити судове засідання, без уповноваженого представника відповідача.

У судовому засіданні, 19.07.2022 представник позивача, вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Представник прокуратури заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши думку представників сторін, що з`явились, щодо клопотання відповідача, ухвалила клопотання задовольнити, розглядати справу у відсутність уповноваженого представника відповідача за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокуратури, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в травні 2021 року комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом Ладанської селищної ради Чернігівської області в якому просило суд зобов`язати відповідача прийняти рішення про закладання до бюджету селищної ради на користь позивача компенсації зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв у сумі 223 717,10 грн., яка становить вартість комунальних послуг та енергоносіїв спожитих у період з 01.01.2021 по 30.04.2021 Терапевтичним відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, що знаходиться на території смт. Ладан Ладанської селищної ради.

У обґрунтування вимог позивач послався на те, що за змістом положень чинного законодавства, а саме п. 10 р. 5 Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про місцеве самоврядування» та п. 39 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, з 01.01.2021 видатки на фінансування Терапевтичного відділення №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, що знаходиться на території смт. Ладан Ладанської селищної ради, має здійснювати саме відповідач, проте, незважаючи на неодноразові звернення позивача з вимогами про закладання до бюджету селищної ради компенсації зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 у сумі 223 717,10 грн., відповідачем вказаних дій вчинено не було.

Суд першої інстанції розглянув спір сторін по суті встановивши, що, звертаючись із вимогою зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким закласти до бюджету селищної ради компенсацію зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв на користь позивача на виконання вимог наведених вище нормативних актів та укладеного позивачем господарського договору на відшкодування витрат, позивач реалізував саме своє право на відновлення порушеного майнового стану в процесі господарської діяльності (невиконання господарського договору внаслідок бездіяльності відповідача у справі і невиконання відповідачем своїх функцій як власника комунального майна), а відтак, спір в цій частині є приватноправовим, тож підлягає вирішенню господарськими судами України з чим колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до статті 4 ГПК України:

- право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч. 1);

- юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2).

Зі змістом положень ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій. Терміни «особа, яка надає забезпечення», «збори власників облігацій» вживаються у цьому Кодексі у значенні, наведеному в Законі України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями статей 2, 4 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства врегульовано БК України.

БК України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Так, розділом ІІІ БК України врегульовані правовідносини місцевих бюджетів, зокрема і особливості формування місцевих бюджетів, порядок їх складення, затвердження та виконання.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач просить зобов`язати відповідача прийняти рішення про закладання до бюджету селищної ради компенсації зі сплати комунальних послуг та енергоносіїв на користь позивача.

Тож у контексті конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин зводиться до встановлення у відповідача обов`язку щодо внесення до видатків місцевого бюджету коштів на оплату комунальних послуг спожитих Терапевтичним відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, тобто відносини між сторонами є такими, що виникли із бюджетного законодавства.

Отже, відносини сторін є такими, що регулюються приписами бюджетного законодавства та не можуть регулюватися нормами ЦК України якими встановлено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 1 ЦК України).

Оскільки відносини між сторонами є такими, що виникли з бюджетного законодавства та фактично стосуються повноважень відповідача щодо складення, затвердження та виконання місцевого бюджету, тобто заявлена у справі вимога за своєю суттю є вимогою вирішити публічно-правовий спір щодо наявності у відповідача обов`язку з внесення до місцевого бюджету коштів на утримання Терапевтичного відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, це унеможливлює розгляд цієї справи в порядку господарського судочинства.

При цьому той факт, що позивач спірні кошти на оплату спожитих Терапевтичним відділенням №1 комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області комунальних послуг має сплатити на підстав відповідних господарських договорів з надавачами таких послуг, не змінює суті та змісту спірних правовідносин та не може впливати на визначення виду судочинства, в порядку якого слід розглянути спір.

Схожа правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №908/3512/19.

За таких обставин, у даному випадку є правові підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, згідно з яким господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 278 ГПК України).

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції порушено правила юрисдикції господарських судів, визначені ст. 20 ГПК України, вказане є обов`язковою для скасування рішення суду у цій справі.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мале місце неправильне застосування норм процесуального права, тому рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21 підлягає скасуванню, провадження у справі закривається на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За приписами ч. 4 ст. 278 ГПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Частиною 2 ст. 231 ГПК України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

З огляду на вказані положення ГПК України колегія суддів роз`яснює позивачу, що спір сторін має розглядатися в порядку адміністративного судочинства та, що він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Північного апеляційного господарського суду з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду скасувати та в позові відмовити, в тому числі і з огляду на те, що справа не підсудна господарському суду, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а колегія суддів встановила наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі, апеляційна скарга Ладанської селищної ради Чернігівської області задовольняється частково.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи що провадження у цій справі закрите в зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, тобто не з огляду на відмову позивача від позову, судовий збір, сплачений позивачем за звернення до суду з цим позовом та судовий збір відповідача за звернення з цією апеляційною скаргою, має бути повернутий вказаним особам з Державного бюджету ухвалою суду.

Однак зі змісту ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слідує, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, тому відсутність у матеріалах справи відповідного клопотання унеможливлюють повернення судового збору.

Отже, суд може повернути зайво сплачений судовий збір виключно за заявою особи, яка його сплатила.

Колегія суддів зауважує позивачу та відповідачу на тому, що вони не позбавлені права звернутися до суду з відповідними клопотаннями про повернення судового збору сплаченого за подання позову та апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 231, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 278, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Ладанської селищної ради Чернігівської області на рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 21.09.2021 у справі №927/535/21 скасувати.

3. Провадження у справі №927/535/21 закрити.

4. Матеріали справи №927/535/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 20.07.2022.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук