ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Справа№ 910/3743/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Демидової А.М.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Головачева О.М.,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДІСІ» адвоката Головачевої О.М. про стягнення витрат на правову допомогу

у справі № 910/3743/21 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДІСІ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтер-Енерго-Девелопмент"

про стягнення 287 227 грн 04 коп, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

20.06.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДІСІ» (далі - ТОВ «СІДІСІ») адвокат Головачева О.М. звернулась до Північного апеляційного господарського суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу у справі №910/3743/21, у якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер-Енерго-Девелопмент» (далі - ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент») витрати на правничу допомогу адвоката у фіксованій сумі 86 168,112 грн.

У поданій заяві ТОВ «СІДІСІ» зазначило, що позивач у своїй апеляційній скарзі просив суд про стягнення витрат на правничу допомогу, представник позивача також робив відповідну заяву у судовому засіданні, в т.ч. і 13.06.2022.

До поданої заяви ТОВ «СІДІСІ» додало (в копіях) Договір про надання правової допомоги №201-01/10/21 від 01.10.2021, Додаткову угоду №1 до Договору від 01.10.2021, Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 13.06.2022, довіреність від 10.12.2019.

19.07.2022 від ТОВ «СІДІСІ» надійшла заява з уточненням до заяви про стягнення витрат на правову допомогу, у якій заявник просить стягнути з ТОВ «Альтер-Енерго- Девелопмент» на користь ТОВ «СІДІСІ» витрати на правничу допомогу у розмірі 86 168,12 грн, понесені у зв`язку з оскарженням в Північному апеляційному господарському суді рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2021 у справі №910/3743/21. До поданої заяви ТОВ «СІДІСІ» додало копію Додаткової угоди №2 до Договору.

У поданій заяві ТОВ «СІДІСІ» вказує, що зважаючи на описку в тексті щодо предмета договору, викладену у Додатковій угоді №1, Адвокатське об`єднання та ТОВ «СІДІСІ» уклали Додаткову угоду №2 до Договору, якою домовилися викласти п. 1.1 Додаткової угоди №1 в такій редакції: « 1.1 Сторони домовились про надання таких послуг по даному договору: клієнт доручає Адвокатському об`єднанню здійснити необхідні процесуальні дії для представництва та захисту прав і інтересів клієнта в Північному апеляційному господарському суді щодо оскарження рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/3743/21 за позовною заявою ТОВ «СІДІСІ» до ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» про стягнення 287 227,04 грн заборгованості за договором на проектні роботи №251019/1 від 25.10.2019».

Крім того, Додатковою угодою №2 до договору були внесені відповідні зміни до Акта №1 приймання-передачі наданих послуг від 13.06.2022 до договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 прийнято до розгляду заяву представника ТОВ «СІДІСІ» адвоката Головачевої О.М. про стягнення витрат на правову допомогу. Розгляд заяви призначено на 18.07.2022.

У судовому засіданні 18.07.2022 було оголошено перерву до 19.07.2022.

Позиції учасників справи.

Від ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» заяви чи клопотання щодо поданої ТОВ «СІДІСІ» заяви не надійшли.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У березні 2021 року ТОВ «СІДІСІ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» 287 227,04 грн, з яких 251 400,00 грн заборгованості, 16 259,60 грн пені, 6 128,27 грн 3% річних та 13 439,17 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у задоволенні позову ТОВ «СІДІСІ» до ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» про стягнення 287 227,04 грн відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2021, ТОВ «СІДІСІ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити; стягнути з ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» судові витрати, що складаються з витрат за подання позову, апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу.

ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вважало апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, просило відмовити у її задоволенні, оскаржуване рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні 13.06.2022 представник ТОВ «СІДІСІ» заявив, що ТОВ «СІДІСІ» у встановленому чинним законодавством порядку буде подана заява про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у цій справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 апеляційну скаргу ТОВ «СІДІСІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/3743/21 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/3743/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов ТОВ «СІДІСІ» до ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» про стягнення 287 227,04 грн задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» на користь ТОВ «СІДІСІ» 251 400,00 грн заборгованості, 3 513,55 грн - 3% річних, 13 439,17 грн - інфляційних нарахувань та 4 025,29 судового збору за подання позовної заяви. У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» на користь ТОВ «СІДІСІ» 6 037,94 грн за подання апеляційної скарги. Доручено господарському суду першої інстанції видати відповідні накази. Справу №910/3743/21 повернуто до Господарського суду міста Києва.

20.06.2022 представник ТОВ «СІДІСІ» адвокат Головачева О.М. звернулась до Північного апеляційного господарського суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу у справі №910/3743/21.

До поданої заяви ТОВ «СІДІСІ» додало (в копіях) Договір про надання правової допомоги №201-01/10/21 від 01.10.2021, Додаткову угоду №1 до Договору від 01.10.2021, Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 13.06.2022, довіреність від 10.12.2019.

З наданих ТОВ «СІДІСІ» документів судом встановлено таке.

01.10.2021 ТОВ «СІДІСІ» (клієнт) уклало з Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп» (об`єднання) договір про надання правової допомоги №201-01/10/21 (договір), за умовами п. 1.1 якого клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» за договором на проектні роботи №251019/1 від 25.10.2019. Предметом даного Договору є юридичні послуги (п. 1.2 договору).

Договір передбачає представлення у встановленому порядку інтересів клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах усіх інстанцій із наданням усіх повноважень щодо представництва (без будь-яких процесуальних обмежень), а також в будь-яких інших державних, правоохоронних органах, перед іншими юридичними (приватного та публічного права) та фізичними особами щодо підготовки та подання (за особистим підписом партнера та/або адвоката об`єднання) від імені клієнта будь-яких листів, запитів, процесуальних документів, позовів, заяв, скарг, клопотань, відзивів, заперечень тощо з метою захисту інтересів клієнта до відповідних судових, державних, правоохоронних органів, інших юридичних (приватного та публічного права) та фізичних осіб (п. 2.1.3 договору).

Згідно з п. 4.1 договору вартість послуг за цим договором складається з:

4.1.1 вартості наданих послуг (гонорар за поточне супроводження), що оплачується клієнтом за рахунками-фактурами згідно з тарифною сіткою об`єднання (суми всіх виставлених рахунків-фактур);

4.1.2 гонорару успіху - інша частина вартості послуг, котра оплачується клієнтом після фактичного стягнення заборгованості на користь клієнта/повернення майна тощо та становить 30% вартості повернутого майна/розміру грошових коштів.

Підписанням даного договору клієнт підтверджує, що ознайомлений із тарифною сіткою об`єднання (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.9 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується уповноваженими представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої об`єднанням юридичної допомоги і її вартість.

Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 календарних днів з моменту його отримання клієнтом останній не надав об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт (п. 4.10 договору).

Згідно з п. 4.11 договору сума, вказана в п. 4.1 даного договору, є гонораром об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

В акті, зазначеному в п. 4.7 договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартості юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами цього акта (п. 4.12 договору).

01.10.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, умовами п. 1.1 якої погодили надання послуг за даним договором, а саме: клієнт доручає об`єднанню здійснити необхідні процесуальні дії для представництва та захисту прав і інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі за позовною заявою ТОВ «СІДІСІ» до ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» про стягнення 287 227,04 грн заборгованості за договором на проектні роботи №251019/1 від 25.10.2019.

На виконання п. 1.1 цієї додаткової угоди та договору сторони погодили, що

вартість професійної правничої допомоги (ціна послуги) становить фіксовану суму у розмірі 86 168,112 грн (30% від ціни позову), що є гонораром об`єднання (п. 1.2 додаткової угоди).

13.06.2022 (тобто, у день ухвалення постанови судом апеляційної інстанції) сторони підписали акт №1 приймання-передачі наданих послуг (далі - акт), згідно з п. 1.1 якого об`єднання надало, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта в Північному апеляційному господарському суді у справі за позовною заявою ТОВ «СІДІСІ» до ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» про стягнення заборгованості за говором на проектні роботи №251019/1 від 25.10.2019 у сумі 287 227,04 грн, які були визначені в договорі про надання правничої допомоги №201-01/10/21 від 01.10.2021 та п. 1.1 додаткової угоди №1 від 01.10.2021 до цього договору.

Вартість наданих послуг становить фіксовану суму у розмірі 86 168,112 грн (30% від ціни позову), що є гонораром Адвокатського об`єднання (п. 1.2 акта).

Клієнт зазначає про відсутність будь-яких претензій щодо якості наданих об`єднанням послуг з правничої допомоги згідно умов договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди №1 (п. 1.3 акта).

Умовами п. 1.4 акта сторони погодили, що остаточна сплата передбаченої п. 1.2 цього акта вартості послуг здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати набрання рішенням суду у справі №910/3743/21 законної сили.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку / дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Як зазначалось вище, від ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» заяви чи клопотання щодо поданої ТОВ «СІДІСІ» заяви не надійшли.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у т.ч. в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п. п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Колегія суддів також бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат сторони на правничу допомогу співмірним, суд повинен враховувати, чи змінювалась позиція сторін під час розгляду справи, в тому числі у судах першої та апеляційної інстанції, чи є аргументи, наведені в різних процесуальних документах, що подавались сторонами під час розгляду справи судом апеляційної та касаційної інстанцій, аналогічними аргументам, викладеним в позовній заяві та інших процесуальних документах, що подавались під час розгляду справи в суді першої інстанції тощо. Подібна позиція наведена в постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та додатковій постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №925/1546/20.

Оскільки заявник не надав з поданою заявою доказів оплати наданої йому правничої допомоги та враховуючи умови укладеного сторонами договору з цього приводу, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява №4494/07) Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені: « 115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97).

У рішенні у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine) Європейський суд з прав людини вказав: « 96. Суд зазначає, що, хоча заявник ще не оплатив адвокатські послуги, він зобов`язаний оплатити їх відповідно до договірних зобов`язань. Як вбачається з матеріалів справи, пан Крістенко представляв заявника протягом усього провадження у Суді, а тому має право вимагати оплати його послуг за договором. Відповідно Суд вважає ці витрати «фактичними» (див. рішення від 08.10.2009 у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану» (<…>), заява №37083/03, п. 106).».

Суд також бере до уваги висновок, зроблений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. В абз. 2 та 3 п. 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Дослідивши подану заяву щодо судових витрат та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника ТОВ «СІДІСІ», колегія суддів відзначає таке.

Згідно з протоколами судових засідань апеляційного суду, а також іншими матеріалами справи позивача представляла адвокат Ларіонова О.М. за ордером, виданим 23.10.2021 Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп» на підставі договору про надання правової допомоги №201-01/10/21 від 01.10.2021 (т. 2 а. с. 14).

Цей договір укладений між клієнтом і адвокатським об`єднанням після прийняття судом першої інстанції рішення у справі від 02.09.2021, яке було оскаржено позивачем - ТОВ «СІДІСІ». А отже договір №201-01/10/21 від 01.10.2021, укладений ТОВ «СІДІСІ» з Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп», спрямований на надання клієнту правничої допомоги саме в суді апеляційної інстанції, в т. ч. і з урахуванням того, що в місцевому господарському суді інтереси позивача представляло Адвокатське бюро «Євгенія Шило» на підставі договору від 20.10.2020 № РН-065/2020-21 (т. 1 а. с. 18-24).

А тому посилання в Додатковій угоді №1 від 01.10.2021 до Договору про надання правової допомоги №201-01/10/21 від 01.10.2021 (т. 2 а. с. 237) на те, що послуги надаються в Господарському суді міста Києва, колегія суддів розцінює як описку, зважаючи серед іншого і на те, що в Акті №1 від 13.06.2022 приймання-передачі наданих послуг до згаданого вище Договору сторони зафіксували надання професійної правничої допомоги саме в Північному апеляційному господарському суді.

Отже, зважаючи на дати укладених сторонами документів та їх зміст, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ТОВ «СІДІСІ» підтвердило належними доказами розмір заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу, які були (мають бути) понесені ним в апеляційному господарському суді.

При цьому колегія суддів не бере до уваги і не оцінює надану 19.07.2022 заявником разом із заявою з уточненням до заяви про стягнення витрат на правову допомогу копію Додаткової угоду №2 від 18.07.2022 до Договору, якою сторони домовились викласти п. 1.1 Додаткової угоди №1 в новій редакції, а також внесли зміни до Акта № 1 від 13.06.2022, оскільки такий доказ поданий з порушенням правил, визначених абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, підбиваючи підсумки, колегія суддів враховує, що постановою апеляційного господарського суду, прийнятою за результатами апеляційного перегляду справи, позовні вимоги було задоволено частково. Водночас і Договір про надання правової допомоги №201-01/10/21 від 01.10.2021, і Додаткова угода №1 від 01.10.2021 до нього, і Акт №1 від 13.06.2022 приймання-передачі наданих послуг визначають вартість наданих послуг не лише як певну фіксовану суму, а і як певну пропорцію - 30% від ціни позову. А тому, беручи до уваги положення ст. 129 ГПК України, принципи розумності і справедливості, заява ТОВ «СІДІСІ» про стягнення витрат на правову допомогу має бути задоволена частково. До стягнення з ТОВ «Альтер-Енерго-Девелопмент» підлягають 80 505,82 грн, що є пропорційним до задоволених вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення заяви ТОВ «СІДІСІ» частково, у сумі 80 505,82 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДІСІ» адвоката Головачевої О.М. про стягнення витрат на правову допомогу у справі №910/3743/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер-Енерго-Девелопмент» (, Україна, 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 131) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІДІСІ» (, Україна, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12) 80 505,82 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

4. Справу №910/3743/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.07.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді А.М. Демидова

В.А. Корсак