ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/506/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Петровій О.О.

розглянувши справу №916/506/22

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОСПЕЦСЕРВІС (65013, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 161, )

про стягнення 68 000грн.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОСПЕЦСЕРВІС про стягнення 136 000грн., а саме 68 000грн штрафу та 68 000грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2022р. було відкрито провадження по справі №916/506/22. Розгляд справи призначено за загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2022р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

25.04.2022р. за вх. №6822/22 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній повідоми суд що рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.09.2021 року № 60/76-р/к у справі № 89/60/91 -рп/к.2 було виконано у добровільному порядку, що підтверджуються платіжними дорученнями про сплату штрафу за № 2105 від 19.01.2022 року на суму 40 000 грн., та за № 2272 від 04.04. 2022 року на суму 28 000, що у загальному складає 68 000 грн.

19.05.2022р. за вх.№8359/22 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач підтверджує факт сплати відповідачем штрафу в сумі 68000грн. та просить суд стягнути з останнього пеню в сумі 68 000грн.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Як вказує позивач, Рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення) від 23.09.2021 року № 60/76-p/к у справі № 89/60/91-рп/к.21 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС» (надалі - ТОВ «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС») накладено штраф за вчинення порушення, передбаченого пунктом 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі - Закон) у розмірі 68 000 грн. (надалі - Рішення № 60/76-р/к) .

Копія Рішення № 60/76-р/к разом із супровідним листом Відділення від 23.09.2021 № 60-02/7088 направлялась на юридичну адресу ТОВ «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС» згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була отримана представником останнього 28.09.2021р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 5.

Таким чином, Рішення № 60/76-р/к вважається врученим ПП «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС» 28.09.2021.

Рішення № 60/76-р/к Відповідачем до господарського суду не оскаржувалось, не перебувало на перевірці в Антимонопольному комітеті України, з огляду на що є обов`язковим до виконання.

Приписи частини третьої та п`ятої статті 56 Закону встановлюють, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, як вказує позивач останнім днем двомісячного строку сплати штрафу Товариством є 29.11.2021, оскільки 28.11.2021 припадало на вихідний день (неділя).

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви Відділення не отримувало від Відповідача документів (платіжних доручень, листів, тощо), що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 60/76-р/к та нарахованої пені.

Враховуючи несплату відповідачем штрафу у сумі 68 000грн., позивач, посилаючись на ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахував відповідачу пеню у розмірі 68 000грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з відповідним позовом та просить суд його задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача 68000грн. штрафу та 68000грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України від 26.11.1993р., Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, що Рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.09.2021 року № 60/76-p/к у справі № 89/60/91-рп/к.21 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС» накладено штраф за вчинення порушення, передбаченого пунктом 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 68 000грн.

Листом Відділення від 23.09.2021 № 60-02/7088 копію Рішення № 60/76-р/к було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС», що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та було отримано уповноваженою на це особою 28.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 5.

Таким чином, Рішення № 60/76-р/к вважається врученим ТОВ «ГІДРОСПЕЦСЕРВІС» 28.09.2021р..

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення № 60/76-р/к Відповідачем до господарського суду не оскаржувалось, не перебувало на перевірці в Антимонопольному комітеті України, з огляду на що є обов`язковим до виконання.

Приписи частини третьої та п`ятої статті 56 Закону встановлюють, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, як вказує позивач останнім днем двомісячного строку сплати штрафу Товариством є 29.11.2021, оскільки 28.11.2021 припадало на вихідний день (неділя).

Як зазначав позивач, станом на день подання позовної заяви Відділення не отримувало від Відповідача документів (платіжних доручень, листів, тощо), що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 60/76-р/к та нарахованої пені.

Проте під час розгляду справи, стало відомо що відповідачем сума штрафу в розмір 68 000грн. була сплачена, що підтверджується платіжними дорученням №2105 від 19.01.2022р. на суму 40 000грн. та №2272 від 04.04.2022р. на суму 28 000грн, що в свою чергу стало наслідком подання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог в цій частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 68 000грн., суд зазначає наступне.

Підстави та умови нарахування пені в даному випадку визначаються статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка встановлює як обов`язковість пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його обґрунтованим та таким, що здійснений відповідно до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги Антимонопольного комітету України в частині стягнення пені у сумі 68 000грн. у повному обсязі.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОСПЕЦСЕРВІС про стягнення 68 000грн. пені обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, e-mail: , ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОСПЕЦСЕРВІС (65013, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 161, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОСПЕЦСЕРВІС (65013, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 161, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок: ГУК в Од.обл./м.Одеса/21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA0015744, код класифікації доходів бюджету: 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції) пеню у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч)грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОСПЕЦСЕРВІС (65013, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 161, ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ) судовий збір в 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 липня 2022 р.

Суддя К.Ф. Погребна