ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2022 р. Справа№ 911/3513/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

арбітражний керуючий - Демчан О.І.

АТ КБ "ПриватБанк" - Куценко О.В.

ОСОБА_1 - Коляда С.М.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.02.2022

у справі №911/3513/16

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

у межах справи №911/3513/16

за заявою акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Коротке викладення суті спору та позовних вимог.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" (далі - ТОВ "Нова Лінія-Північ", боржник, товариство) Демчан Олександр Іванович (свідоцтво №1732 від 11.11.2015; далі - ліквідатор) звернувся до господарського суду із заявою №02-01/26-104 від 04.03.2019 (вх. №4362/19 від 04.03.2019, із урахуванням заяви №02-01/26-114 від 11.07.2019 (вх. №13669/19 від 12.07.2019) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Нова Лінія-Північ" на керівників та учасників боржника, у зв`язку із доведенням останнього до банкрутства, а саме, на ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , відповідач-2), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 , відповідач-3) ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-4).

В обґрунтування своєї заяви боржник серед іншого зазначає, що:

у період з 18.01.2013 по 18.02.2014 колишнім керівником боржника ОСОБА_1 із рахунків ТОВ "Нова Лінія-Північ" здійснювалося безпідставне, з метою особистого збагачення, перерахування грошових коштів підприємства на свою власну користь та на користь третіх осіб у загальному розмірі 9 924 785,00грн, при наявності у той час кредитних зобов`язань перед Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", кредитор), що призвело до доведення боржника до банкрутства;

до 12.03.2014 ОСОБА_3 була учасником ТОВ "Нова Лінія-Північ", володіла 50% статутного капіталу боржника та входила до складу найвищого органу управління ТОВ "Нова Лінія-Північ", проте, вказаною особою не вчинялись дії для управління діяльністю боржника, що призвело до відповідних наслідків;

у період з 17.03.2014 по 03.04.2014 керівником та одноособовим учасником ТОВ "Нова Лінія-Північ" був ОСОБА_4 , однак, вказаною особою не вчинялись дії: погашення заборгованості боржника, стягнення дебіторської заборгованості, використання активів боржника для ведення господарської діяльності. Активи підприємства, які були ввірені ОСОБА_4 , ліквідатору не передавались та під час ліквідаційної процедури виявлені не були;

з 04.04.2014 ОСОБА_2 є учасником ТОВ "Нова Лінія-Північ" із 100% часток статутного капіталу боржника та є його генеральним директором, проте, вказаною особою не вчинено жодних дій для здійснення господарської діяльності ТОВ "Нова Лінія-Північ", погашення заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк" та відновленням платоспроможності боржника, що призвело до його банкрутства. Крім того, ОСОБА_2 перешкоджав розпоряднику майна здійснювати свої повноваження.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.02.2022 суд ухвалив:

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" Демчана Олександра Івановича від 04.03.2019 (вх. №4362/19 від 04.03.2019; вх. №13669/19 від 12.07.2019) про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Господарським судом встановлено, що ліквідатором ані з моменту його призначення (23.06.2017), ані під час розгляду відповідної заяви не було надано суду на дослідження узагальненого, детального фінансового аналізу боржника (єдиного документа), із змісту якого можна зробити висновок про конкретні дії/бездіяльність відповідних осіб, що призвело до неплатоспроможності та як наслідок подальше банкрутство боржника.

Також на виконання ухвали суду від 30.06.2020 відповідного висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції також надано не було, у зв`язку з відсутністю документів, які є основними джерелами інформації для проведення аналізу та підготовки висновку.

Судом було встановлено, що під час реалізації корпоративних прав як відповідачем-1 так і відповідачем-2, та звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора у боржника були наявні відповідні активи, а заборгованість, що стала підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нова Лінія-Північ" була відсутня.

Щодо покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 за її бездіяльність як учасника ТОВ "Нова Лінія-Північ", яка призвела до неплатоспроможності боржника, то суд вважає зазначене безпідставним, оскільки конкретних обставин та доказів, які б ці обставини підтверджували, суду ліквідатором не наведено та не надано.

Щодо заяви в частині покладення субсидіарної відповідальності, зокрема, на ОСОБА_2 суд дійшов висновку про її передчасність, оскільки ліквідатором у встановленому порядку попередньо не вжито усіх можливих заходів, за результатами яких можна, зокрема, остаточно визначити розмір вимог, які пред`являються до третіх осіб.

Апеляційне провадження (рух справи).

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора ТОВ «Нова Лінія-Північ» Демчана О.І. від 04.03.2019 (вх. №4362/19 від 04.03.2019; вх. №13669/19 від 12.07.2019) про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Апелянт доводить, що:

права кредитора державного банку АТ КБ «ПриватБанк» на повернення кредитних коштів у загальному розмірі - 3 508 431, 23грн і визнані вимоги у справі про банкрутство та непогашені через відсутність активів;

ОСОБА_1 - займав посаду генерального директора боржника до 17.03.2014 та був учасником товариства (50% участі) до 12.03.2014;

ОСОБА_3 - була учасником товариства (50% участі) із 23.11.2012 до 12.03.2014;

ОСОБА_4 - займав посаду генерального директора боржника із 18.03.2014 до 04.04.2014р., був учасником товариства (100% участі) із 12.03.2014 до 03.04.2014;

ОСОБА_2 - займав посаду генерального директора боржника із 04.04.2014 до 10.04.2017, є учасником товариства (100% участі) із 03.04.2014;

посадовими особами товариства не вжито заходів для запобігання банкрутства товариства, заходів для повідомлення учасників щодо наявності ознак банкрутства, що є порушенням ч.2 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинний до 20.10.2019), ч.2 ст.4 КУзПБ;

посадові особи не звернулися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, коли існувала загроза неплатоспроможності, чим порушило ч. 5 ст. 11 Закону про банкрутство, ч. 6 ст.34 КУзПБ;

посадовими особами товариства порушено вимоги ч. 6 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом» (чинний до 20.10.2019) та ч. 2 ст. 58 Кодексу та не передали будь-яких документів, печаток, штампів і матеріальних цінностей арбітражному керуючому Демчану О.І., який виконував повноваження розпорядника майна та ліквідатора;

Малешко Ольга Миколаївна - була учасником товариства (50% участі) із 23.11.2012 до 12.03.2014 та мала вирішальний вплив на його діяльність, однак не вживала заходів контролю за правочинами боржника (договори поставки, що укладалися у січні 2013 року, договори фінансової допомоги, кредитний договір із ПАТ «КБ, «ПРИВАТБАНК») та рухом коштів по рахунку товариства;

суд не зазначив, які конкретно заходи не вчинено ліквідатором, що унеможливило б подання заяви про субсидіарну відповідальність ОСОБА_2 - займав посаду генерального директора боржника із 04.04.2014 до 10.04.2017, є учасником товариства (100% участі) із 03.04.2014.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу доводи апелянта спростовує, доводячи, що господарські операції та рух грошових коштів здійснювався на підставі правочинів, обставин неправомірності яких не встановлено, в його діях відсутня будь-яка вина у банкрутстві ТОВ «Нова Лінія- Північ», він не був керівником та/або учасником ТОВ «Нова Лінія-Північ» на момент виникнення зазначеного зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк», не отримував кредитні кошти у розмірі 500 тис. грн. на користь ТОВ «Нова Лінія-Північ», ліквідатор не надав докази на підтвердження обставин щодо заволодіння ним будь-яким майном та грошовими коштами Боржника, а також щодо прийняття рішень, спрямованих на зменшення активів Боржника, що призвели до його банкрутства, тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без зімни.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2022, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

08.06.2022 суддею Остапенком О.М. заявлено самовідвід від розгляду справи №911/3513/16, який мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М. про самовідвід у справі №911/3513/16 задоволено, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М. від розгляду справи №911/3513/16 та матеріали справи №911/3513/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2022, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 лопотання Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.02.2022 у справі №911/3513/16 відкладено на 18.07.2022.

У зв`язку з перебуванням суддів Отрюха Б.В. та Полякова Б.М. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2022, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Копитова О.С., Доманська М.Л.

13.07.2022 суддею Копитовою О.С. заявлено самовідвід від розгляду справи №911/3513/16, який мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. про самовідвід у справі №911/3513/16 задоволено, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Копитову О.С. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.02.2022 у справі №911/3513/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційних скарг у справі № 911/3513/16 у наступному складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Доманська М.Л., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 прийнято справу №911/3513/16 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.02.2022 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Доманської М.Л., Гарник Л.Л.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Нова Лінія-Північ», провадження у якій порушено ухвалою суду від 30.01.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2017 порушено провадження у справі № 911/3513/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ", введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ", та визнано Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 589 036,10 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2017 року закінчено попереднє засідання господарського суду. Затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ", до якого включити вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" загалом 3330801, 56 грн., що складають: 1 черга - 16980,00 грн. (судові витрати); 4 черга - 1940136, 58 грн. (основний борг); 6 черга - 1373684, 98 грн. (неустойка); продовжено строк процедури розпорядження майном Боржника ТОВ "Нова Лінія-Північ" на 1 місяць.

Постановою Господарського суду Київської області від 23.06.2017, зокрема, визнано банкрутом ТОВ «Нова Лінія-Північ» та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Державний реєстр), станом на 14.08.2013, ОСОБА_3 (50%) та ОСОБА_1 (50%) є співзасновниками ТОВ "Нова Лінія-Північ". Крім того, ОСОБА_1 є керівником зазначеного товариства (т. 5 а.с. 79-80).

12.03.2014 проведено загальні збори засновників (учасників) ТОВ "Нова Лінія-Північ" за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т. 5 а.с. 190-191). На вказаних зборах прийнято рішення, зокрема, про: виведення зі складу товариства його учасника - ОСОБА_3 та передачу належну їй частку у статутному капіталі ТОВ "Нова Лінія-Північ" у розмірі 50% на користь ОСОБА_4 ; виведення зі складу товариства його учасника - ОСОБА_1 та передачу належну йому частку у статутному капіталі ТОВ "Нова Лінія-Північ" у розмірі 50% на користь ОСОБА_4 ; затвердження нового складу засновників (учасників) товариства наступним чином: ОСОБА_4 володіє 100% статутного капіталу.

У зв`язку із зазначеним, у цей же день, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладені відповідні договори купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ "Нова Лінія-Північ", за умовами яких відповідні особи відчужили на користь ОСОБА_4 частки у розмірі 50% (т. 5 а.с. 199-200).

Відповідно до протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Нова Лінія-Північ" (т. 5 а.с. 192) від 17.03.2014: звільнено з посади генерального директора ОСОБА_1 з 17.03.2014; звільнено з посади виконавчого директора ОСОБА_4 з 17.03.2014; генеральним директором призначено ОСОБА_4 з 17.03.2014.

17.03.2014 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підписані показники фінансово-господарської діяльності підприємства та акт приймання-передачі оригіналів документів та матеріальних цінностей ТОВ "Нова Лінія-Північ", а саме: статут товариства, виписка з Державного реєстру, відповідні довідки та повідомлення, договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, видаткові накладні з 2006 по 31.03.2014 (видані); видаткові накладні з 2006 по 31.03.2014 (отримані); договори з покупцями з 2006 по 31.03.2014; договори з постачальниками з 2006 по 31.03.2014; податкова, статистична звітність та звітність по фондам соціального страхуванням з 2006 по 31.03.2014; касові документи з 2006 по 31.03.2014; накази по підприємству та особовому складу з 2006 по 31.03.2014; особові картки та копії паспортів та ідентифікаційних кодів; вихідна кореспонденція 2006-2014; вхідна кореспонденція 2006-2014; журнал вихідної/вхідної кореспонденції; бухгалтерська довідка-розрахунок по податковим зобов`язанням за І квартал 2014р.; печатка. Крім того, із змісту показників фінансово-господарської діяльності підприємства вбачається, що на балансі товариства перебуває онікс (камінь декоративний, виробництво України) вартістю 308 750,00грн; мрамор соломка (камінь декоративний, виробництво України) вартістю 50 300,00грн (т. 5 а.с. 201-202, т.10 а.с.242).

03.04.2014 проведено загальні збори учасників ТОВ "Нова Лінія-Північ" за участю ОСОБА_4 , який володіє 100% часток статутного капіталу товариства, та ОСОБА_2 (т.5 а.с. 81). На вказаних зборах єдиним учасником товариства прийнято рішення, зокрема, про: зміну складу учасників ТОВ "Нова Лінія-Північ" шляхом передачі (відступлення) у повному обсязі частки (корпоративні права) у статутному капіталі ТОВ "Нова Лінія-Північ" учасника ОСОБА_4 , що становить 100% та дорівнює 37 500,00грн на користь третьої особи - ОСОБА_2 ; звільнення з посади генерального директора товариства ОСОБА_4 з 03.04.2014; призначення новим генеральним директором товариства ОСОБА_2 з 04.04.2014; зміну місцезнаходження ТОВ "Нова Лінія-Північ" на 35800, Рівненська область, м. Острог, вул. Татарська, 122-а.

03.04.2014 ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_2 прийняв інформацію про передачу корпоративних прав (т.10 а.с.243).

Відповідно до витягу з Державного реєстру станом на 19.10.2017, єдиним засновником ТОВ "Нова Лінія-Північ" та керівником з 04.04.2014 є ОСОБА_2 .

Так, у період з 2013 по 2014 роки ОСОБА_1 самостійно або на підставі виданих ним довіреностей укладалися договори, а саме:

1) поставки від 02.01.2013 №2013/16 відповідно до якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" продає ОСОБА_7 на умовах 100% оплати товар (телефони та комп`ютери Apple), який згідно угоди від 17.03.2014 був розірваний за взаємною згодою сторін (т. 6 а.с.204-207);

поставки від 02.01.2013 №2013/7 відповідно до якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" продає ОСОБА_3 на умовах 100% оплати товар (телефони та комп`ютери Apple), який згідно угоди від 17.03.2014 розірваний за взаємною згодою сторін (т. 6 а.с.208-211).

Зазначені обставини також підтверджуються нотаріально посвідченими поясненнями контрагентів боржника (т.11 а.с.42-45);

2) про спільну діяльність підприємств від 07.01.2013 відповідно до умов якого ТОВ "Нова Лінія-Північ", ОСОБА_8 та ОСОБА_9 домовились про спільну господарську діяльність із метою отримання прибутку при поставці товарів. Зокрема, ОСОБА_8 зобов`язується надати ОСОБА_9 готівкові кошти для закупівлі товару згідно замовлення ТОВ "Нова Лінія-Північ"; ОСОБА_9 протягом 55 днів з моменту отримання передплати від ОСОБА_8 зобов`язується поставити товар у відповідності до замовлення ТОВ "Нова Лінія-Північ"; ТОВ "Нова Лінія-Північ" зобов`язується отримати передоплату на рахунок від замовників згідно договорів поставок та передати ОСОБА_8 . Проте, відповідно до угоди від 18.03.2014 зазначений договір розірвано за взаємною згодою сторін (т.10 а.с. 199-200).

Зазначені обставини також підтверджуються листуванням між сторонами договору, нотаріально посвідченими поясненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (т.10 а.с.201, т.11 а.с.46,154);

3) позики від 24.01.2013 б/н на підставі якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" отримано від ОСОБА_1 тимчасову фінансову допомогу в загальному розмірі 8 873 123,00грн, та які повернуті останньому у період з 24.01.2013 по 18.02.2014 у загальному розмірі 8 550 623,00грн (т.5 а.с.46, 48);

позики від 25.01.2013 б/н на підставі якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" отримано від ОСОБА_1 тимчасову фінансову допомогу в загальному розмірі 280 832,00грн, та які повернуті останньому 04.02.2013 (т.5 а.с.47);

позики від 01.12.2013 б/н на підставі якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" отримано від ОСОБА_1 тимчасову фінансову допомогу у розмірі 895 330,00грн, та які повернуті останньому 03.01.2014 у розмірі 840 130,00грн (т.5 а.с.69, 71).

Із змісту п. 1.2 договорів позики від 25.01.2013 та від 01.12.2013 вбачається, що позика надається шляхом внесення готівкових коштів в касу позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позичальника.

Зазначені обставини також підтверджуються квитанціями до прибуткового касового ордеру, випискою по рахунку з 18.01.2013 по 19.06.2017 (т.5 а.с.25-39, 49-67, 71-72);

4) поставки від 03.03.2014 б/н на підставі якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" купує у ТОВ "Паритет-Опт-Торг" товар (камінь декоративний (онікс) (т.6 а.с.182-184, 189-191);

поставки від 04.03.2014 №18 на підставі якого ТОВ "Нова Лінія-Північ" купляє у ФОП Герасимова Н.А. товар, визначений у додатках №1,№2 (комплект мебелі "Кабінет керівника", кухня офісна, корпусні меблі, крісло Atlant PL Tilt, стілець новий стиль ISO V-4, керамограніт "Ebano", диполь ЕПП 4,0 сланец тощо, т.6 а.с.195-198).

Зазначені обставини також підтверджуються видатковими накладними, випискою по рахунку з 18.01.2013 по 19.06.2017 (т.6 а.с.178-181,185-188,192-194).

Крім того, 17.01.2013 між АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Нова Лінія-Північ" підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої товариство приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг" та анкету-заяву на підключення до послуги Еквайрінг (т. 2 а.с. 18,-19 35). Відповідно до зазначеного договору, товариство отримало від АТ КБ "Приватбанк" кредитний ліміт у розмірі 500 000,00грн, які, як зазначають учасники справи, використанні товариством 18.03.2014.

Відповідні обставини також підтверджуються рішенням Господарського суду Рівненської області від 17.12.2014 у справі №918/1599/14 (т.5 а.с.19-21).

Так, за період з 17.03.2014 по 03.04.2014 ОСОБА_4 на підставі виданої ним довіреності укладалися договори поставки від 22.03.2014 на підставі яких ТОВ "Нова Лінія-Північ" продає ФОП Білому В.І. товар, визначений у додатках (у тому числі онікс, мармур соломка, меблі тощо) на загальну суму 592 610,90грн, із відстрочкою платежів: до 17.04.2014 - 300 000,00грн; до 17.05.2014 - 292 610,90грн (т.10 а.с. 233-240).

Зазначені обставини також підтверджуються видатковими накладними, нотаріально посвідченими поясненнями Бєлєнкова Г.А. та Манзі В.В. (т.10 а.с. 235-240, т.11 а.с. 96-97).

У період з 16.03.2015 по 01.05.2016 Манзя В.В. перебув на військовій службі Збройних Сил України, що підтверджується інформацією, наданою Міністерством оборони України від 01.02.2022.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна інстанція враховує, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури (ст. 1 КУзПБ).

Субсидіарна відповідальність настає за наслідком такої поведінки керівника або учасника товариства, у результаті якої не просто заподіяні збитки товариству, а воно стало банкрутом, тобто неспроможне погасити грошові вимоги кредиторів внаслідок значного зменшення своїх активів під впливом контролюючої боржника особи.

Вирішуючи спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства Верховний Суд зазначає наступне:

«… для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, Суд, виходячи з диспозиції частини 1 статті 215 Господарського кодексу України та частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, та з урахуванням підстав для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), дійшов висновку про необхідність конкретизації об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо Боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення);

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником».

Таким чином, саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №914/3812/15; від 20.04.2021 у справі №920/799/17; від 29.09.2021 у справі №904/7679/15; від 01.06.2021 у справі №911/2243/18; від 25.11.2021 у справі №33/30; від 17.11.2021 у справі 911/1810/18 (911/3398/20)).

Так, із матеріалів справи вбачається, що під час здійснення повноважень розпорядника майна арбітражним керуючим Демчаном О.І. (на даний час здійснює повноваження ліквідатора боржника) проведено аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Нова Лінія-Північ" за період з 2011 року по 2013 рік щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, за результатами чого складено висновок із змісту якого вбачається, що: на підприємстві відсутні ознаки фіктивного банкрутства; в діях керівництва ТОВ "Нова Лінія-Північ" відсутні ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану боржника, доведення до банкрутства та приховування банкрутства.

Крім того, у звіті розпорядника майна, складного за результатами дій вчинених у процедурі розпорядження майном, зазначено, що після проведеної оцінки фінансово-господарського стану підприємства на предмет наявності ознак приховуваного, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, встановлено, що в діях керівництва підприємства відсутні ознаки дій з фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства та приховування банкрутства.

Судом встановлено, що ліквідатором ані з моменту його призначення (23.06.2017), ані під час розгляду відповідної заяви не було надано суду на дослідження узагальненого, детального фінансового аналізу боржника (єдиного документа), із змісту якого можна зробити висновок про конкретні дії/бездіяльність відповідних осіб, що призвело до неплатоспроможності та як наслідок подальше банкрутство боржника.

На виконання ухвали суду від 30.06.2020 відповідного висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції також надано не було, у зв`язку з відсутністю документів, які є основними джерелами інформації для проведення аналізу та підготовки висновку.

Слід вказати, що необхідною умовою покладення субсидіарної відповідальності на керівника банкрута є доведення причинно-наслідкового зв`язку між використанням ним своїх прав або можливостей стосовно контрольованого товариства і сукупністю юридично значимих дій, результатом яких стала неплатоспроможність товариства.

Як зазначає Верховний Суд субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності. Притаманною ознакою цивільно-правової відповідальності є те, що особа, яка є відповідачем, повинна доказати відсутність своєї вини (постанова Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №911/3513/16).

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності обставин, які можуть бути підставою для покладення субсидіарної відповідальності на керівника товариства, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю і банкрутством покладено на позивача.

Скаржником стверджується, зокрема, безпідставне перерахування грошових коштів з рахунків товариства на рахунок колишнього керівника ОСОБА_1 та третіх осіб.

Разом з тим, позивачем не доведено, що рух коштів не мав правових підстав, оскільки, зокрема, не надано доказів недійсності правочинів на підставі яких виникли зобов`язання, а відтак діє встановлена у ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.

Не надано також доказів, які б підтверджували, що відповідний рух коштів, на який вказує скаржник, не пов`язаний із реальними господарськими операціями, а спрямований на безпідставне виведення активів боржника на користь контролюючої особи чи третіх осіб, або, що такий рух коштів впливав на платоспроможність боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №902/1129/15 (902/579/20)).

До складу ліквідаційної маси включаються усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання (ч.1 ст.62 Кодексу).

Зокрема, одним із способів наповнення ліквідаційної маси є подання ліквідатором до суду заяв про: визнання недійними договорів, у даному випадку позики, поставки, укладених між боржником та іншими особами; повернення, витребування майна, яке знаходиться у третіх осіб.

Проте, ліквідатор відповідних обставин не доводить.

Доказів вжиття відповідних заходів щодо стягнення сум дебіторської заборгованості на користь боржника, та як наслідок, наповнення ліквідаційної маси, або обґрунтованих пояснення щодо неможливості виконання зазначених дій, ліквідатором суду не надано.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком, що відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16).

Визначний статтею 13 ГПК принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту: за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ліквідатор боржника не довів обставин, зокрема, заволодіння будь-яким із вказаних осіб майном та грошовими коштами боржника, на відсутність доказів прийняття рішень, спрямованих на таке зменшення активів боржника, що призвели до банкрутства боржника, тому погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на попередніх учасників, попередніх керівників боржника та теперішнього учасника та керівника боржника субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених обставин та обґрунтованості висновків господарського суду, тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, тому оскаржувану ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та статтями 8, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14.02.2022 у справі №911/3513/16 залишити без зімни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді М.Л. Доманська

Л.Л. Гарник

Повний текст постанови складено 22.07.2022.