РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2022Справа № 910/3191/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Лахтадир М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до 1) Пенсійного фонду України (01014, місто Київ, вул. Бастіонна, будинок 9; ідентифікаційний код 00035323)

2) Державної казначейської служби України (01601, місто Київ, вул. Бастіонна, будинок 6; ідентифікаційний код 37567646)

про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

Представники сторін:

від позивача: не з`явились

від відповідача-1: не з`явились

від відповідача-2: не з`явились

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Фізична особа-підприємець Томин Оксана Михайлівна (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України (далі-відповідач 1) та Державної казначейської служби України (далі-відповідач 2), в якому просить суд:

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 8 000, 00 грн, заподіяну незаконною бездіяльністю Пенсійного фонду України;

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн, заподіяну незаконною бездіяльністю Пенсійного фонду України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з не внесенням відповідачем-1 відомостей про застраховану особу позивача до інформаційних систем Пенсійного фонду України, позивачу відмовлено в наданні одноразової матеріальної допомоги, передбаченої для виплати фізичним особам, що здійснюють підприємницьку діяльність, у зв`язку з карантинними обмеженнями, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

2. Стислий виклад позиції відповідача-2

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог відповідач-2 вказує, що:

- Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало з ним у правовідносини і жодної шкоди позивачеві не завдало (до того ж сам позивач не вказує на Казначейство як на порушника своїх прав). Відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України, Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів;

- для відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. В той час, відповідача-2 вказує, що позивач не знаходиться у правовідносинах з Державної казначейської служби України;

- на сьогоднішній день відсутнє рішення суду про визнання бездіяльності відповідачів, внаслідок чого порушено право позивача, у зв`язку з чим, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

3. Стислий виклад позиції відповідача-1

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог відповідач-1 вказує, що:

- на момент формування даних, в Реєстрі застрахованих осіб були наявні дані про Томин Оксану Михайлівну , як про фізичну особу-підприємця, яка на дату набранні чинності Законом України "Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходив запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", сплатила у 2020 році єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за себе менше ніж за три місяці;

- інформація щодо реєстраційних даних страхувальників та стану сплати ними єдиного соціального внеску до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру в порядку міжвідомчого обміну інформацією надходить від Державної податкової служби України в автоматичному режимі щонеділі формує та передає файл, який містить інформацію щодо відомостей про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розрізі страхувальників. 02.05.2018 актуальна картка платника єдиного соціального внеску Томин О.М. надійшла до Пенсійного фонду України, з технічних причин не б завантажена до всіх підсистем, тому інформація про нарахування та сплату єдиного соціального внеску від ДПС не була завантажена до особового рахунка платника. Отже, Пенсійним фондом України здійснено всі необхідні дії, передбачені Законом № 1071 та Порядком щодо Позивача, а саме: на підставі відомостей, що обробляють: реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового держави соціального страхування, сформовано та передано Мінцифри інформацію і застрахованих осіб, що містить актуальні дані; проведено перевірку інформації наявність підстав для отримання одноразової матеріальної допомоги.

- позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність моральної шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та його вини в заподіянні такої шкоди.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 провадження у справі № 910/3191/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни до Пенсійного фонду України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни задоволено.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі № 910/3191/21 скасовано. Матеріали справи № 910/3191/21 повернуто до господарського суду першої інстанції для подальшого розгляду.

За результатами проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/3191/21 передано на розгляд судді Баранову Д.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 прийнято справу № 910/3191/21 до свого провадження. Підготовче засідання призначено на 26.01.2022.

18.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Пенсійного фонду України на позовну заяву, в якому відповідач-1 відзначає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Крім того, відповідач-1 вказує, що 02.05.2021 актуальна картка платника єдиного соціального внеску Томин О.М. надійшла до Пенсійного фонду України, з технічних причин не була завантажена до всіх підсистем, тому інформація про нарахування та сплату єдиного соціального внеску від ДПС не була завантажена до особового рахунку платника. Отже, на переконання відповідача-1, ним були здійснені всі необхідні дії, передбачені Законом № 1071 та Порядком щодо позивача, а саме: на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформовано та передано Мінцифри інформацію про застрахованих осіб, що містить актуальні дані; проведено перевірку інформації на наявність підстав для отримання одноразової матеріальної допомоги. Що стосується моральної шкоди, то відповідач-1 відзначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність моральної шкоди, протиправність діянь Пенсійного фонду України, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача-1 та його вини в заподіянні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 підготовче засідання відкладено на 09.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 підготовче засідання відкладено на 02.03.2022.

Судове засідання 02.03.2022 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Баранова Д.О. у відпустці. Крім того, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" запроваджено воєнний стан з 5:30 год. 24.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2022 підготовче засідання призначено на 01.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 підготовче засідання відкладено на 22.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2022.

У судове засідання 06.07.2022 представники сторін не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 06.07.2022 дослідивши її матеріали, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом винесено рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В грудні 2020 року Фізична особа-підприємець Томин О.М. будучи зареєстрованою на веб порталі "Дія", намагалась замовити послугу "Одноразова матеріальна допомога ФОП та найманим працівникам у зв`язку з карантинними обмеженнями", втім, у відповідь на веб порталі з`являлось повідомлення "Основний КВЕД вашої організації станом на 31.10.2020 не відноситься до тих, стосовно яких вживають карантинні обмеження. Тому одноразова матеріальна допомога не може бути надана". Дана роздруківка міститься в матеріалах справи.

З огляду на що Фізична особа-підприємець Томин О.М. звернулась у службу підтримки веб порталу "Дія".

За зверненням Фізичної особи-підприємця Томин О.М., працівники служби підтримки веб порталу "Дія" особисто провели перевірку даних для отримання допомоги та у відповіді повідомили, що проведеною перевіркою у реєстрі ПФУ з III кварталу по 10 грудня виявлено, що за даними Пенсійного фонду позивач не відповідає умовам надання допомоги.

В подальшому, Фізична особа-підприємець Томин О.М., звернулась до управління ПФУ в м. Івано-Франківську за роз`ясненням причин відмови у наданні одноразової матеріальної допомоги ФОПам та найманим працівникам у зв`язку з карантинними обмеженнями, на що позивачу було повідомлено, що ПФУ не формує, не обробляє та не подає будь-яких відомостей щодо ФОП для отримання зазначеної вище одноразової допомоги. Усі відомості, які наявні у реєстрі ПФУ, формуються органами ДПС України.

22.12.2020 за роз`ясненням причин відмови позивач звернувся на урядову гарячу лінію.

Листом, Міністерством цифрової трансформації України Фізичній особі-підприємцю Томин О.М. було повідомлено ймовірну причину проблеми, зокрема, що подання заяви на отримання одноразової матеріальної допомоги на порталі "Дія" відбувається на підставі наданих відомостей ПФУ із державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про страхувальників та застрахованих осіб, та відповідно, рекомендовано звернутися до ПФУ за роз`ясненням щодо причин відхилення заяви Томин О.М.

У свою чергу, листом від 20.01.2021 управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську повідомило позивачу про те, що 02.05.2018 під час внесення запису про державну реєстрацію ФОП Томин О.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) актуальна анкета платника єдиного соціального внеску від державного реєстратора на прізвище Томин О.М. до інформаційних підсистем Пенсійного фонду України не вивантажена.

Як результат, в органах пенсійного фонду наявна тільки одна картка платника на прізвище ОСОБА_2 (попереднє прізвище платника Томин О.М. ) із зазначенням дати зняття з обліку ПФУ 12.02.2014.

Таким чином, на переконання позивача, невідповідність умовам надання одноразової матеріальної допомоги ФОПам у зв`язку з карантинними обмеженнями пов`язана саме з відсутністю у реєстрах ПФУ відомостей про ФОП Томин О.М. як застраховану особу, у зв`язку з невнесення таких відомостей відповідачем-1.

Так, згідно п. 7 Порядку звернення та надання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, які можуть втратити доходи у разі повної заборона сфери їх діяльності внаслідок посилення обмежувальних протиепідемічних заходів запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1233 (далі - Порядок), для перевірки інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві Пенсійний фонд України на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціальної страхування, про страхувальників та застрахованих осіб формує та передає Мінцифри інформацію про застрахованих осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, що містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в реєстрі.

Втім, відповідач-1 вказує, що на момент формування даних, в Реєстрі застрахованих осіб були наявні дані про Томин О.М., як про фізичну особу-підприємця, яка на дату набранні чинності Законом України "Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єкті господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", сплатила у 2020 році єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за себе менше ніж за три місяці.

Разом з тим, відповідач-1 відзначає, що інформація щодо реєстраційних даних страхувальників та стану сплати ними єдиного соціального внеску до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру в порядку міжвідомчого обміну інформацією надходить від Державної податкової служби України (далі - ДПС). ДПС в автоматичному режимі щонеділі формує та передає файл який містить інформацію щодо відомостей про сплату єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розрізі страхувальників.

Відповідач-1 вказує, що 02.05.2018 актуальна картка платника єдиного соціального внеску Томин О.М. надійшла до Пенсійного фонду України, втім, з технічних причин не була завантажена до всіх підсистем, тому, інформація про нарахування та сплату єдиного соціального внеску від ДПС не була завантажена до особового рахунка платника.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що єдиний та основний КВЕД господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Томин О.М. є 47.19 "Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах", що підтверджується роздруківкою витягу з реєстру платників єдиного податку, яка міститься в матеріалах справи, дата його видачі 05.05.2018.

При цьому, суд відзначає, що згідно переліку основних видів економічної діяльності, стосовно яких здійснюються обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, КВЕД господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Томин О.М. 47.19 "Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах" відноситься до тих, стосовно яких вживають карантинні обмеження.

Означеного факту відповідачами не спростовується та не заперечується.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 04.12.2020 № 1071-ІХ "Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (далі - Закон № 1071) застрахована особа має право на отримання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам у розмірі восьми тисяч гривень. При цьому застрахована особа, що має право на отримання зазначеної допомоги, має бути найманим працівником суб`єкта господарювання, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31 жовтня 2020 року та відповідає визначеним у Переліку видів економічної діяльності, або фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31 жовтня 2020 року та відповідає визначеним у Переліку видів економічної діяльності

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону № 1071 перевірка інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві про виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, здійснюється програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг на підставі відомостей, що обробляються в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про страхувальників та застрахованих осіб, та передаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, центральному органу виконавчої влади, шс формує державну політику у сфері цифровізації.

Частиною 2 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 № 2464-V "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 51, 15 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковим органом з внесенням Пенсійним фондом відповідні відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 2464 завданнями центральні органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску; формує та веде реєстр страхувальників Державного реєстру, здійснює заходи щодо забезпечу доступу до даних Державного реєстру відповідно до цього Закону;

Пунктами 4 та 5 ст. 14 Закону № 2464 передбачено, що податкові органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру страхувальників Державного реєстру; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру страхувальників Державного реєстру

Відтак, інформація щодо реєстраційних даних страхувальників та стану сплати ними єдиного соціального внеску до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру в порядку міжвідомчого обміну інформацією надходить від Державної податкової служби України (далі - ДПС). ДПС в автоматичному режимі щонеділі формує та передає файл, який містить інформацію щодо відомостей про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розрізі страхувальників.

Таким чином, суд вказує, у Пенсійного фонду України відсутній обов`язок щодо перевірки інформації, яка надходить від Державної податкової служби України в порядку міжвідомчого обміну інформацією, зокрема щодо реєстраційних даних страхувальників та стану сплати ними єдиного соціального внеску.

Водночас, оскільки, як про це вказує сам відповідач-1, 02.05.2018, актуальна картка платника єдиного соціального внеску Томин О.М. надійшла до Пенсійного фонду України, втім, з технічних причин не була завантажена до всіх підсистем, тому, інформація про нарахування та сплату єдиного соціального внеску від ДПС не була завантажена до особового рахунка платника, то означене свідчить про те, що станом на грудень 2020 року ФОП Томин О.М., була наділена правом на отримання одноразової матеріальної допомоги, передбаченої для виплати фізичним особам, що здійснюють підприємницьку діяльність, зв`язку з карантинними обмеженнями в сумі 8 000, 00 грн.

Однак, від незалежних, ані від позивача, ані від відповідача-1 причин, ФОП Томин О.М. не дивлячись на те, що й вчинила всі необхідні дії задля отримання такої одноразової матеріальної допомоги, втім, дану матеріальну допомогу в сумі 8 000, 00 грн отримано так і не було.

Отже, з огляду на викладе, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ФОП Томин О.М. в частині суми 8 000, 00 грн - недотриманої одноразової матеріальної допомоги передбаченої Законом України "Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

В той час, вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000, 00 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст. 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 5 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Позивач зазначає, що моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн їй спричинила неправомірна бездіяльність Пенсійного фонду, яка полягає, зокрема в тому, що ФОП Томин О.М. неодноразово зверталася за роз`ясненнями до фонду щодо причин невиплати допомоги як ФОПу. Одноразова допомога в сумі 8 000, 00 грн, як зазначає позивач, могла б їй суттєво допомогти в період карантину, оскільки, в період з 8 до 24 січня вона не отримувала жодного прибутку та розраховувала на допомогу держави. Також, позивач відзначає, що після отримання відповіді технічної служби веб-порталу "Дія" про те, що не відповідає вимогам, необхідним для отримання допомоги, була розчарована, пригнічена та роздратована. Такий стан вплинув на її самопочуття та здоров`я.

Позаяк, суд звертає увагу, що скільки, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння їй втрат немайнового характеру, а також доказів наявності причинного зв`язку між понесеною нею шкодою і протиправними діяннями відповідачів та їх вини в її заподіянні, то за висновками суду вимога позивача про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вказує, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Разом з тим, суд відзначає, що позивачем при зверненні з даним позовом не було заявлено вимоги про визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, жодного преюдиційного рішення адміністративного суду про протиправність акта, дії чи бездіяльності в частині правової оцінки поведінки суб`єкта владних повноважень, позивачем суду також не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 170 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Так, згідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Статтею 73 цього Закону визначений вичерпний перелік цілей, на які використовуються кошти Пенсійного фонду України, і встановлено заборону використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Відшкодування матеріальної чи моральної шкоди цим Законом не передбачено.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що не має законодавчих та інших правових підстав щодо виплати з коштів Пенсійного фонду України будь-яких відшкодувань матеріальної чи моральної шкоди, так як бюджетом Пенсійного фонду України, який кожного року затверджується Кабінетом Міністрів України, не передбачено витрат на зазначені цілі.

Згідно п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до покладених завдань Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (пп. 3 п. 4 цього Положення).

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок).

Згідно п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме, в частині стягнення 8 000, 00 грн недотриманої одноразової матеріальної допомоги передбаченої Законом України "Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", оскільки, вид економічної діяльності Фізичної особи-підприємця Томин О.М. 47.19 "Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах" відноситься до тих, стосовно яких вживають карантинні обмеження

Водночас, позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000, 00 грн не підлягає задоволенню, оскільки, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння їй втрат немайнового характеру, а також доказів наявності причинного зв`язку між понесеною нею шкодою і протиправними діяннями відповідачів та їх вини в її заподіянні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної казначейської служби України (01601, місто Київ, вул. Бастіонна, будинок 6; ідентифікаційний код 37567646) за рахунок Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу в сумі 8 000 (вісім тисяч) 00 грн.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.07.2022

Суддя Дмитро БАРАНОВ