СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Харків Справа №922/2315/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

апелянта (Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України) в режимі відеоконференції Овчінніков Ю.В.,

апелянта (Харківської обласної прокуратури) в режимі відеоконференції Кадацька Д.М.,

арбітражний керуючий Татіщев О.Є.,

боржника Гордієнко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (вх.№569Х) та апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (вх.№631Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року у справі №922/2315/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром»,

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України»,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року (повний текст складено та підписано 26.04.2022 року, суддя Усатий В.О.) задоволено заяву ТОВ «Торговий дім «Украгропром» про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника (вх.№17829 від 04.08.2020 року).

Визнано недійсними та спростовано майнові дії державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 1204,2074 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі державного акту від 01.07.1994 серії ХР№12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України ().

Визнано незаконною та скасовано постанову Президії Національної академії аграрних наук України (протокол №8) від 25.05.2016 року «Про передачу землі із землекористування державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН» в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН» щодо земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, з них: рілля - 1168,1 га, польові дороги - 8,0 га, лісосмуги - 28,5 га і передачі їх в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 року №326 «Про вилучення з постійного користування державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» земельної ділянки» щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером :01:000:0267.

Стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» (63421, Харківська обл., Зміївський р-н, с. Бірки, вул. Центральна, 2-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром» (04060, м.Київ, вул. Щусєва, 36, ) 6306,00 грн судового збору.

Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Торговий дім «Украгропром» про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника (вх.№17829 від 04.08.2020 року) відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що приписи ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства у частині підстав для визнання недійсними правочинів боржника не підлягають застосуванню до правочинів, що були вчинені боржником до дати введення в дію відповідного кодексу, тобто до 21.10.2019 року. Так до правовідносин, що склалися до 21.10.2019 року підлягають застосуванню приписи ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Таким чином, на думку апелянта, заявником (кредитором) Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Украгропром» у своїй заяві неправильно обрано спосіб захисту, а суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права.

Скаржник звертає увагу, що спірна земельна ділянка є державною власністю і боржник мав виключно право користування цією ділянкою з метою виконання статутних завдань, що відповідно до ч.3 ст. 42 Закону про банкрутство виключає можливість включення такого майна до складу ліквідаційної маси боржника з метою подальшої реалізації для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції, порушуючи норми процесуального права, фактично здійснив повторний перегляд спору, який має відповідні висновки Верховного Суду, а у своєму рішенні від 21.04.2022 року ніяким чином не спростував раніше зроблені висновки Верховного Суду щодо відсутності підстав для задоволення заявлених вимог кредиторів, а також правового підґрунтя розгляду питання вилучення земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га за кадастровим номером :01:000:0267 у межах судового провадження про банкрутство, а не окремого провадження.

Скаржник зазначає, що під час розгляду заяви, місцевий господарський суд не досліджував питання, чи були оспорювані дії боржника, які полягали у наданні згоди на вилучення земельної ділянки, такими, що створили умови для зменшення обсягу майна боржника та неспроможності боржника виконати зобов`язання перед кредиторами, як обставини порушення його прав на задоволення заявлених вимог за результатами здійснення боржником господарської діяльності на вказаній земельній ділянці; чи переслідували мету обмеження інтересів кредиторів; чи містять елементи зловживання правом боржника; чи призвели до негативного фінансового стану боржника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року у справі №922/2315/16. Учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Роз`яснено учасникам справ про можливість подання документів у справі на електрону адресу суду через особистий кабінет в системі «Електронний суд». Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи (матеріали оскарження ухвали) №922/2315/16.

Харківська обласна прокуратура також з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилася та звернулася до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Торговий дім «Украгропром» про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника (вх.№17829 від 04.08.2020 року) відмовити. Апелянт також просить здійснити розподіл судових витрат та здійснювати розгляд справи в судовому засіданні, про що завчасно повідомити учасників справи.

За своїм змістом апеляційна скарга Харківської обласної прокуратури є тотожною до апеляційної скарги Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України.

Харківська обласна прокуратура вказує, що оскаржувану ухвалу постановлено з неправильним застосуванням судом норм матеріального права ст. 2, 4 Закону України «Про особливості правового режиму, діяльності Національної академії аграрних наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», ст.ст. 80, 84 Земельного кодексу України, ст.ст. 35-37 Закону України «Про охорону земель», ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, а також норм процесуального права (ст.ст. 76-79, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянт звертає увагу на те, що право постійного користування спірною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності передано від одного державного підприємства до сфери управління НААН України іншому (від ДП «ДГ «Борки» до ІОБ НААН України), а також те, що на підставі наказу НААН України від 12.04.2016 року №50 ДП «ДГ «Борки» безпосередньо підпорядковується саме ІОБ НААН України, земельна ділянка не вибувала ні з державної власності, ні з майнового комплексу галузевої академії. Законність вилучення у ДП «ДГ «Борки» земельної ділянки і передача її ІОБ НААН України на підставі постанови Президії НААН України (протокол №8) від 25.05.2016 року та розпорядження Зміївської РДА Харківської області від 15.11.2017 року №326 підтверджена постановами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2019 року та від 08.12.2020 року у справі №922/2315/16. Проте, зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали, що призвело до фактичного перегляду попередніх судових рішень, у тому числі суду касаційної інстанції, які набрали законної сили, за відсутності на те підстав.

Крім того, апелянт зазначає, що заявником не надано, а судом не досліджено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що діями боржника, які полягали у надані згоди на вилучення земельної ділянки, а також оскаржуваними постановою та розпорядженням створено умови для зменшення обсягу майна боржника та неспроможності боржника виконати зобов`язання перед кредиторами, а також обставини завдання боржнику ТОВ «Торговий дім «Украгропром» збитків у зв`язку з нездійснення боржником господарської діяльності на спірній земельній ділянці, що виключає наявність підстав для задоволення такої заяви.

Апелянт вказує, що постанова президії НААН України від 25.05.2016 року (протокол №8) є актом ненормативного характеру суб`єкта управління об`єктами державної власності, тому не може бути майновою дією боржника, у зв`язку з чим у даному випадку відсутні підстави для визнання її недійсною на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 року поновлено строк на звернення з апеляційною скаргою та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року у справі №922/2315/16. Учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Роз`яснено учасникам справ про можливість подання документів у справі на електрону адресу суду через особистий кабінет в системі «Електронний суд». Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи (матеріали оскарження ухвали) №922/2315/16.

17.06.2022 року матеріали справи №922/2315/16 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Враховуючи, що в провадженні Східного апеляційного господарського суду знаходяться апеляційна скарга Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та Харківської обласної прокуратури на одну і ту ж ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року у справі №922/2315/16, суд дійшов висновку про доцільність їх об`єднання в одне апеляційне провадження.

13.07.2022 року від Національної академії аграрних наук України надійшов відзив на апеляційну скаргу Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (вх.№3097), в якому підтримує позицію скаржника в повному обсязі та просить скаргу задовольнити. Національна академія аграрних наук додатково вказує, що суд першої інстанції фактично не мав процесуального права розглядати заяву конкурсного кредитора ТОВ «Торговий дім «Украгропром» з питання, яке вже двічі вирішувалось в судовому порядку. Так у постановах Верховного Суду від 23.04.2019 року та від 08.12.2020 року у даній справі викладені висновки, які не спростовані заявником і узгоджуються з позицією НААН зі спірного питання.

Національна академія аграрних наук України вважає, що подання ТОВ «Торговий дім «Украгропром» до Господарського суду Харківської області заяви від 31.07.2020 року про спростування майнових дій боржника є зловживанням процесуальними правами, оскільки пропустивши загальні строки позовної давності для звернення до суду, із позовною заявою про визнання недійсними правочинів, даний кредитор звернувся до суду із заявою на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, що взагалі не має застосовуватись до даних правовідносин.

Одночасно з відзивом на апеляційну скаргу 13.07.2022 року від Національної академії аграрних наук України надійшло клопотання (вх.№3096), в якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на те, що ухвала суду на офіційну адресу не надходила, а про відкриття апеляційного провадження стало відомо тільки 12.07.2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Таким чином, недостатньо часу для забезпечення представництва у суді, а повноважний представник зайнятий в іншому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне:

1) в силу приписів Господарського процесуального кодексу України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

2) згідно ухвали суду від 10.01.2022 року явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а у клопотанні не обґрунтовано мотивів, з яких участь представника слід вважати обов`язковою;

3) колегією суддів надавався час учасникам судового провадження для надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі. Так, апелянти виклали у апеляційних скаргах свої доводи. НААН України надало відзив на скаргу. Позиція учасників даного судового процесу чітко і зрозуміло викладена у письмових документах, що наявні в матеріалах справи. Сторонами не подано нових доказів чи доводів, які б потребували розгляду їх безпосередньо в судовому засіданні;

4) бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного Господарського процесуального кодексу України;

5) зі змісту ухвали суду від 12.04.2022 року, якою було призначено дату судового засідання вбачається, що до відома учасників справи доведено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги;

6) судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Таким чином, з огляду на наведене та на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники провадження у справі належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання, явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія дійшла висновку що причини неявки у судове засідання 14.07.2022 року у цій справі уповноваженого представника НААН України є неповажними і це має наслідком відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та визнає за можливе провести судове засідання розглянути апеляційні скарги Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та Харківської обласної прокуратури за відсутністю його представника.

У судовому засіданні 14.07.2022 року представники апелянтів підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг у повному обсязі. Арбітражний керуючий та представник боржника письмового відзиву на апеляційні скарги не надали, однак виклали усно свої пояснення щодо суті спору.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційних скаргах та відзиві на них доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Державне підприємство «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національно академії аграрних наук України» є державним сільськогосподарським підприємством, яке створено з метою організаційно-господарського забезпечення Інституту умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень.

Державне підприємство «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» є постійним землекористувачем земельної ділянки на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 року.

Постановою президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8) надано згоду на вилучення із землекористування державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» земельних ділянок загальною площею 1204,6 га (державний акт на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 року), які знаходяться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області та передачу їх в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України з метою недопущення неправомірного та неефективного використання земель ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН», а також недопущення їх відчуження з державної власності у зв`язку із можливістю банкрутства підприємства.

Ухвалою суду від 15.07.2016 року прийнято заяву ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» про порушення справи про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН») до розгляду, підготовче засідання по справі призначено на 03.08.2016 року.

Матеріали справи свідчать, що 28.07.2016 року, за декілька днів до порушення провадження у справі про банкрутство ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН», виконуючий обов`язки директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенко Ю.Є. листом б/н звернувся до голови Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Кошеленка В.А., яким від імені ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» надав згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 року та розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України відповідно до постанови Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8).

Дана дія виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенка Ю.Є. була вчинена через майже два тижні після ухвали суду від 15.07.2016 року про прийняття заяви ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» про порушення справи про банкрутство ДП ДГ «Борки» ІОБ НААН», з чого вбачається, що виконуючий обов`язки директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенко Ю.Є. був обізнаний стосовно порушення питання про банкрутство підприємства та наявність у нього кредиторської заборгованості.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Ухвалою суду від 28.03.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» (вх.№28534 від 31.08.2016 року) про відсторонення від посади керівника боржника; задоволено клопотання розпорядника майна про відсторонення керівника боржника від посади; відсторонено керівника боржника ОСОБА_1 від посади; покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

15.11.2017 року розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області №326 «Про вилучення з постійного користування державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН» земельної ділянки» відповідно до постанови президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8), враховуючи згоду в.о. директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» від 28.07.2016 року №б/н, вилучено з постійного користування Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН» земельну ділянку загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером :01:000:0267; рекомендовано Інституту овочівництва і баштанництва НААН (Могильна О.М.) оформити право постійного користування земельною ділянкою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ст. 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи ч. ч. 1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України та ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без установлення строку.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 Земельного кодексу України.

Так, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Статтею 2 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» передбачено, що майновий комплекс Національної академії наук України та майновий комплекс національних галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи (далі об`єкти майнового комплексу), що обліковуються на балансах Національної академії наук України та на балансах відповідних національних галузевих академій наук і організацій, віднесених до відання Національної академії наук України та за національними галузевими академіями наук в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» національні галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечуються реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об`єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.

Згідно з постановою президії Верховної Ради Української РСР №1370-ХІІ від 29.07.1991 року «Про статус Української академії аграрних наук» за Українською академією аграрних наук було закріплено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходиться в розпорядженні установ.

Пунктом 4 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року №5245-VI передбачено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, які перебувають у постійному користуванні Національної академії наук України, державних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу; вилучення земельних ділянок Національної академії наук та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою президії Національної академії Наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до статуту ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» (в редакції, яка діяла на момент прийняття постанови президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол № 8) та надання згоди в.о. директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенком Ю.Є. на вилучення земельної ділянки від 28.07.2016 року) Державне підприємство «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національно академії аграрних наук України» безпосередньо підпорядковане Інституту овочівництва і баштанництва Національно академії аграрних наук України (далі - Інститут), загальне підпорядкування - Національній академії аграрних наук України (далі - Академія) як органу по управлінню державним майном, закріпленим за господарством (п. 1.3). Господарство створене з метою організаційно-господарського забезпечення науково-дослідним установам Національної академії аграрних наук України умов для проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, їх апробації, проведення виробничої перевірки і впровадження їх у виробництво та іншої господарської діяльності (п. 2.1). Господарство є державним сільськогосподарським статутним об`єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку (п. 2.2). Господарство є державним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання (п. 3.1.). Господарство має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, в разі потреби реєстраційні рахунки у відділеннях Державного казначейства, діє за принципом повного господарського розрахунку, має печатку зі своїм повним найменуванням, ідентифікаційним кодом і належністю до Національної академії аграрних наук України, кутовий штамп та інші печатки, необхідні для ведення діловодства, знак для товарів і послуг (п. 3.5). Економічною основою діяльності господарства є державна власність України на основні засоби, інше майно, закріплене Академією за господарством, а

Статутом ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» (в редакції, яка діяла на момент прийняття постанови президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8) та надання згоди в.о. директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенком Ю.Є. на вилучення земельної ділянки від 28.07.2016 року) закріплено, що використання земельних ділянок, переданих державою у постійне користування та майна - у безстрокове безоплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України, статутів Академії та Інституту, а також цього статуту. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання, пов`язані з вилученням землі та відчуження майна, погоджуються виключно з президією Академії (п. 4.2). Земельні ділянки, які надані в постійне користування господарству для розміщення його об`єктів, здійснення науково-дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарський культур, кормів для племінних тварин і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених статутом Академії, цим статутом, є державною власністю (п. 4.3). Вилучення земельних ділянок господарства може здійснюватися лише за згодою президії Академії відповідно до Земельного кодексу України (п.4.4). Землі дослідних полів господарства та ділянки з цінними ґрунтами відносяться до особливо цінних земель і їх вилучення для суспільних потреб не допускається, крім випадків, визначених Земельним кодексом України (п. 4.5). Господарство здійснює користування землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства (п. 4.6).

Відповідно до статуту Національної академії аграрних наук України (в редакції, яка діяла на момент прийняття постанови президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8) Національна академія аграрних наук України є державною науковою організацією, яка заснована на державній власності і користується правами самоврядності (п. 1). До структури Академії входять президія, відділення, наукові та інші установи, підприємства та організації, що перебувають у віданні Академії, згідно з переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Академії (п. 9). Основною ланкою структури Академії є наукові установи (п. 10). Академія здійснює свої повноваження через загальні збори, президію та її бюро, відділення і наукові установи, а також членів Академії (п. 11). Відповідно до п. 47 статуту у період між засіданнями загальних зборів керівництво діяльністю Академії здійснює її президія, строк повноважень якої становить п`ять років. Рішення щодо кількісного і персонального складу президії ухвалюють загальні збори. Підпунктом 10 пункту 59 статуту передбачено, що президія в установленому порядку веде облік об`єктів майнового комплексу Академії, здійснює управління ними і контроль за ефективністю їх використанням та збереженням, зокрема, погоджує вилучення та надання земельних ділянок, закріплених за Академією, науковим та іншим установам, підприємствам та організаціям, що перебувають у її віданні, в установленому законом порядку.

Земельні ділянки, віднесені до особливо цінних земель, які перебувають у постійному користуванні наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні Академії, вилученню не підлягають, крім випадків, передбачених земельним законодавством (абз. 2 п. 95 статуту Академії в редакції, яка діяла на момент прийняття постанови президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8).

Питання про володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, які перебувають в постійному користуванні установ, організацій та підприємств, що віднесені до відання Національної академії аграрних наук України, врегульовано Порядком розгляду Національною академією аграрних наук України земельних питань (далі - Порядок), затверджених постановою Президії НААН від 26.02.2014 року (протокол №2).

Згідно з п.1.1 Порядку земельні ділянки, які надані у постійне користування Національній академії аграрних наук та організаціям, що віднесені до її відання, перебувають у державній власності. Порядок володіння, користування та розпорядження земельними ділянками визначається виключно Президією в межах визначених повноважень.

Пунктом 1.2 вищезазначеного Порядку передбачено, що Президія приймає рішення із земельних питань в межах, визначених законодавством повноважень: надає згоду на вилучення земельних ділянок; надає згоду на встановлення права земельного сервітуту; приймає рішення (надає) згоду на вчинення інших дій, які стосується земельних відносин, в межах наданих їй повноважень.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.4 Порядку особи, зацікавленні у вилученні земельної ділянки, подають клопотання до землекористувача про надання ним погодження на вилучення земельної ділянки та порушення перед Президією питання про надання згоди на таке вилучення. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються: обґрунтування необхідності вилучення земельної ділянки із зазначенням мети та способу її подальшого використання; схема розташування земельної ділянки в масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і контурів; кадастровий план із зазначенням площі земельної ділянки, лінійних промірів, складу угідь, каталогу координат поворотних точок тощо; довідка про якісну характеристику ґрунтового покрову земельної ділянки. Землекористувач розглядає питання доцільності вилучення земельної ділянки та звертається із листом до Президії про надання згоди на вилучення земельної ділянки. До листа землекористувача додається клопотання зацікавленої особи з відповідними додатками.

Матеріали справи свідчать, що 15.04.2021 року боржником було надано клопотання до суду (вх.№8553) про витребування у Національної академії аграрних наук України завірених належним чином копій наступних документів: 1) клопотання, що подавалося Інститутом овочівництва і баштанництва НААН (особа, яка зацікавлена у вилученні земель) до землекористувача ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» в 2016 році про надання погодження на вилучення земельних ділянок загальною площею 1204,6 га з усіма додатковими документами, подання яких передбачено Порядком розгляду Національною академією аграрних наук України земельних питань, затвердженого постановою президії НААН від 26.02.2014 року (протокол №2); 2) лист землекористувача ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» до президії НААН з обґрунтуванням доцільності вилучення земельних ділянок та про надання згоди на вилучення земельних ділянок загальною площею 1204,6 га у 2016 році; 3) всі документи, пов`язані з вилученням у 2016 році земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, що на праві постійного користування надані ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 01.07.1994 року серії ХР-12-00-000201.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року задоволено вищевказане клопотання боржника і зазначено про необхідність надання витребуваних документів до суду не пізніше ніж до 06.12.2021 року.

06.12.2021 року від Національної академії аграрних наук України надійшло повідомлення (вх.№28770), в якому зазначено про те, що Академія надає на виконання ухвали суду від 02.11.2021 року лист-звернення Інституту овочівництва і баштанництва НААН від 26.04.2016 року №16-01/341 з додатком. При цьому Академія вказала, що інші документи, які витребувані ухвалою суду - відсутні.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують дотримання президією НААН вищевказаного Порядку розгляду Національною академією аграрних наук України земельних питань.

Крім того, як вже зазначалось, згода в.о. директора ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенка Ю.Є. на вилучення земельної ділянки датована 28.07.2016 року, тобто надана через два місяці після прийняття оскаржуваної постанови президії НААН від 26.05.2016 року.

Вказане свідчить, що постанова президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8) «Про передачу землі із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН» прийнята з порушеннями встановленого порядку.

Необхідно врахувати те, що земельна ділянка загальною площею 1203,2074 га, рілля, з земель державної власності сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з кадастровим номером :01:000:0267, перебувала на праві постійного користування у ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» на підставі Державного акту серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №29-20-12-14893/0/19-20 від 25.06.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0267 площею 1203,2074 га частково відносилася до особливо цінних земель. Право постійного землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером зареєстровано 15.05.2018 року за Інститутом овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України. Зазначену земельну ділянку перенесено в архів 25.06.2018 року, поземельну книгу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0267 закрито. Внаслідок корегування технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 24.03.2017 року та технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.09.2017 року, державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0267 скасовано, поземельну книгу закрито, перенесено її в архів та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0309, що не призвело до зміни місце розташування земельної ділянки, площі земельної ділянки, категорії земель, цільового призначення, форми власності та права постійного користування.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0309 фактично є тією ж самою земельною ділянкою, що й з кадастровим номером :01:000:0267.

Інформація про те, що до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0309 загальною площею 1203,2074 га входять особливо цінні землі, вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №29-20-9.1-8103/0/19-19 від 10.10.2019 року.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0267 (в подальшому зареєстрована з кадастровим номером :01:000:0309) містить особливо цінні ґрунти, а отже має особливу цінність та порядок її вилучення.

Дана обставина не була предметом дослідження при розгляді аналогічних заяв, поданих ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» та розпорядником майна - в.о. керівника ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» арбітражним керуючим Татіщевем О.Є.

Щодо доводів апелянтів та НААН відносно того, що в межах справи про банкрутство ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» розглядалися заяви з аналогічними вимогами та з аналогічних підстав, встановлені обставини Верховним Судом є безпідставними з огляду на наступне.

Так, в межах даної справи була розглянута заява ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника (від 22.05.2018 року), подана в порядку ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 05.07.2018 року, залишеною без змін постановами Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 року та Верховного Суду від 23.04.2019 року.

У подальшому, до суду надійшла заява розпорядника майна - в.о. керівника ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника (від 30.07.2019 року), у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 01.04.2020 року.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про визнання неправомірними та спростування майнових дій боржника щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 року серії ХР 12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва НААН України та визнання незаконним та скасування Розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 року №326 «Про вилучення з постійного користування ДП «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН України» земельної ділянки». Провадження у справі в частині зазначених вимог закрито. В іншій частині ухвалу суду від 01.04.2020 року залишено без змін.

Постановою Верхового Суду від 08.12.2020 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 року (у частині, що залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року залишено без змін.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд зауважив на тому, що питання статусу вилученої земельної ділянки як особливо цінних земель не було досліджено в межах розгляду заяви розпорядника майна (від 30.07.2019 року).

Дане питання не досліджувалося й під час розгляду заяви ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» про спростування майнових дій боржника (від 22.05.2018 року).

У заяві ТОВ «Торговий дім «Украгропром» про визнання недійсними та спростування майнових дій боржника кредитор як на основну з підстав обґрунтування своєї заяви посилається саме на порушення порядку вилучення земельної ділянки як особливо цінних земель.

Натомість, заяви, які суд розглядав попередньо, подані ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» та розпорядником майна - в.о. керівника ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН», тобто, іншими заявниками, при цьому, заява ТОВ «Торговий Дім «Украгропром» містить інші підстави.

Згідно ст. 150 Земельного кодексу України (в редакції на момент оскаржуваних дій) до особливо цінних земель відносяться: у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття; б) торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах "в" і "г" частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.

Матеріали справи не містять доказів, а апелянтами не доведено, що вилучення з постійного користування ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0267 площею 1203,2074 га (зареєстрованої в подальшому з кадастровим номером :01:000:0309 площею 1203,2074 га), яка містить особливо цінні ґрунти, проведено з дотриманням порядку вилучення, передбаченого ст. 150 Земельного кодексу України.

Преамбулою Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент порушення провадження у справі ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН») передбачено, що цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Згідно з преамбулою Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент порушення провадження у справі ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН») під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, посилання апелянтів про безпідставність застосування до спірних правовідносин приписів Кодексу України з процедур банкрутства є неспроможними.

Частина перша статті 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кореспондується з частиною першою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з державним актом серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 року земельна ділянка була надана ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» у постійне користування для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статуту ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» видами діяльності боржника згідно з КВЕД зазначено: 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур, насіння олійних культур; 01.13 - вирощування овочів і баштанних культур коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 - вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.47 - розведення свійської птиці; 01.61 - допоміжна діяльність в рослинництві; 01.62 - допоміжна діяльність в тваринництві; 01.63 - післяурожайна діяльність; 01.64 - оброблення насіння для відтворення; 03.12 - прісноводне рибальство; 10.12 - виробництво м`яса свійської птиці; 10.91 - виробництво готових кормів для тварин, що утворюються на фермах; 45.20 - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.23 - оптова торгівля живими тваринами; 46.33 - оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 47.81 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями, тютюновими виробами; 47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 - вантажний автомобільний транспорт; 52.10 - складське господарство; 72.19 - дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих технічних наук; 33.17 - ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів.

З огляду на види діяльності ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН», встановивши, що вилучена земельна ділянка належить до особливо цінних земель, то її ефективне використання в процедурі розпорядження майном, у тому числі шляхом вирощування продукції та подальша її реалізація, могло надати можливість боржнику отримати прибуток та направити його на погашення кредиторської заборгованості. При цьому, вилучення даної земельної ділянки із землекористування боржника постановою президії НААН та відмова ДП «ДГ «Борки» ІОБ НААН» від права землекористування призвело до втрати відповідних можливостей та погіршення фінансового стану підприємства, що з часом знайшло своє підтвердження.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вимоги ТОВ «Торговий дім «Украгропром» про визнання незаконною та скасування постанови президії Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016 року (протокол №8) «Про передачу землі із землекористування державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва НААН» в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН» щодо земельних ділянок загальною площею 1204,6 га, з них: рілля - 1168,1 га, польові дороги - 8,0 га, лісосмуги - 28,5 га і передачі їх в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва НААН, а також про визнання недійсними та спростування майнових дій Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки, яка перебуває на праві постійного користування на підставі державного акту від 01.07.1994 року серії ХР №12-00-000201 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України, правомірно та обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Приймаючи до уваги, що вимога ТОВ «Торговий дім «Украгропром» про визнання незаконним та скасування розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківській області від 15.11.2017 року №326 є похідною від вищезазначених вимог, то місцевий господарський, на думку суду апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про її задоволення.

Щодо доводів апелянтів про те, що відповідна заява мала розглядатись в окремому позовному проваджені, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено виключну підсудність одному господарському суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, всіх спорів за участю боржника та щодо його майна.

За таких обставин, після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства всі майнові спори, стороною в яких є боржник, спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство, саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг у зв`язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суддів та вчинені при довільному тлумаченні як обставин справи так і норм права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, ухвала відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних скарг та залишення ухвали Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року у справі №922/2315/16 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних скарг, судові витрати понесені заявниками апеляційних скарг, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 269, 270, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.04.2022 року у справі №922/2315/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.07.2022 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук