Представники сторін у судове засідання не прибули
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
28.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФС" про стягнення 41 709 698,62 грн та 29.12.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов`язань за договором № 75 про відступлення права вимоги від 21.03.2019, в частині оплати за передане право. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 29 250 000, 00 грн основного боргу, 1 228 500, 00 грн інфляційних втрат, 584 198, 62 грн 3 % річних та 10 647 000, 00 грн пені. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФС" (02068, місто Київ, вулиця Драгоманова, будинок 19, ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Електрична, будинок 1, ) суму основного боргу у розмірі 29 250 000 (двадцять дев`ять мільйонів двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 1 223 317 (один мільйон двісті двадцять три тисячі триста сімнадцять) грн 81 коп., 3 % річних у розмірі 321 879 (триста двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять) грн 45 коп., інфляційних втрат у розмірі 684 701 (шістсот вісімдесят чотири тисячі сімсот одна) грн 56 коп. а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 472 198 (чотириста сімдесят дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн 48 коп. В задоволенні іншій частині позовних вимог відмовлено.

22.06.2022 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача (засобами поштового зв`язку, направлено 17.06.2022) надійшла заява про стягнення судових витрат у розмірі 10 500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить посилання, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу складатимуть 25000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки рішення у справі № 910/21513/21 ухвалене в порядку загального позовного провадження ухвалою суду від 04.07.2022 розгляд заяви про розподіл судових витрат у справі № 910/21513/21 призначено на 14.07.22 о 12:20 год. Явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась.

В судове засіданні 14.07.2022 представники сторін не прибули, повідомлялись належним чином.

В судовому засіданні 14.07.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши заяву представника Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 10500,00 грн представник позивача надав копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022 року; копію додатку № 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022 року; копію акту приймання - передачі наданих послуг №1 від 28.02.2022 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022, копію акту приймання - передачі наданих послуг №3 від 31.05.2022 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022; копія рахунку на оплату до акту № 1 та до акту № 3 приймання - передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022.

Окрім того матеріали справи містять свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії №4665 та копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги АА№1205828, адвокату Ніколаєву Дмитру Юрійовичу на представництво інтересів АТ "Криворізька теплоцентраль".

У Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги сторони погодили вартість 1 години робочого часу адвоката, яка становить 1500,00 грн, мінімальний робочий час, який може бути витрачений адвокатом - 30 хвилин.

У акті приймання - передачі наданих послуг №1 від 28.02.2022 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022, адвокатом Ніколаєвим Дмитром Юрійовичем надані наступні послуги:

- вивчення матеріалів справи №910/21513/21, що знаходиться на розгляді в Господарському суді м. Києва за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФС» про стягнення 41 709 698,62 грн, тривалістю 2 год;

- огляд актуальної судової практики за аналогічними до справи №910/21513/21 позовами, тривалістю 1 год.

У акті приймання - передачі наданих послуг №3 від 31.05.2022 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 450 від 08.02.2022, адвокатом Ніколаєвим Дмитром Юрійовичем надані наступні послуги:

- підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №910/21513/21, що знаходиться на розгляді в Господарському суді м. Києва за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФС» про стягнення 41 709 698,62 грн, тривалістю 3 год;

Участь 26.05.2022 р. у судовому засіданні в Господарському суді м. Києва справі №910/21513/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФС» про стягнення 41 709 698,62 грн - тривалістю 2 год.

Відтак за розрахунком представника позивача вартість наданих послуг становить 10 500,00 грн.

Одночасно, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

За приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Враховуючи вищевикладене, суд не може погодитись, що витрати у вигляді підготовки та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №910/21513/21, що знаходиться на розгляді в Господарському суді м. Києва за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФС» про стягнення 41 709 698,62 грн, тривалістю 3 год та участь 26.05.2022 р. у судовому засіданні в Господарському суді м. Києва справі №910/21513/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФС» про стягнення 41 709 698,62 грн - тривалістю 2 год відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) з наступних підстав.

Так, подані заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №910/21513/21 на які представник Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» потратив 3 год. подані через електронну пошту суду та обсяг останніх, а саме заява від 06.05.2022 та від 30.05.2022 є однотипні та за обсягом складають 1 сторінку.

Стосовно затраченого часу 26.05.2022 р. у судовому засіданні в Господарському суді м. Києва справі №910/21513/21 представником визначено тривалість 2 год, у той час як судове засідання тривало не більше години часу.

Таким чином, витрати на підготовку та подання заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №910/21513/21 та затраченого часу 26.05.2022 р. у судовому засіданні в Господарському суді м. Києва у справі №910/21513/21 представником позивача не можуть враховуватися, як співрозмірні витраченому адвокатом часу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Враховуючи, що судом було позов задоволено частково витрати позивача на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням суду у справі №910/21513/21 позов задоволено частково, а також те, що суд дійшов до висновку про неспіврозмірність витраченого адвокатом часу на підготовку та подання заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №910/21513/21 та затраченого часу 26.05.2022 р. у судовому засіданні в Господарському суді м. Києва у справі №910/21513/21, як співрозмірні, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та сума, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФС" (02068, місто Київ, вулиця Драгоманова, будинок 19, ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Електрична, будинок 1, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 20.07.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ