ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/4109/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д, корп. «З» )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд.85)

про стягнення 14 090,56 грн

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія".

31.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційна транспортна компанія» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат малоповерхового домобудівництва «Камбіо», в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 12 960 грн боргу, 630,97 грн пені, 110,79 грн 3% річних, 388,80 грн інфляційних втрат, а також судовий збір.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.01.2022 за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/4109/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено відповідачу про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 05.01.2022 була надіслана сторонам на визначені у позовній заяві електроні адреси.

Відповідачу також ухвала суду від 05.01.2022 була надіслана супровідним листом від 28.03.2022.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, незважаючи на обставину повернення до суду листа від 28.03.2022 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання", з урахуванням також направлення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі на електронну пошту відповідача, вказану у договорі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Згідно з ч.ч.5,7 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути дану справу в межах розумного строку.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" .

Між сторонами було укладено договір № 34/20, який за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Відповідно до п.3.8. договору № 34/20 в додатку від 30.07.2021 сторонами була узгоджена вартість послуг з організації перевезення піску будівельного у власних (орендованих) вагонах Експедитора територією України за маршрутом експедирування ст. Херсон-Порт Одеської залізниці (код 417908) - ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці (код 400004) в розмірі 12 960 грн (з урахуванням ПДВ) за кожний перевезений вагон.

У серпні 2021 року на виконання умов договору № 34/20 позивач надав відповідачу транспортно-експедиторські послуги (організував перевезення піску будівельного у вагоні № 64053531 за вищевказаним маршрутом експедирування) на загальну суму 12 960 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 31.08.2021, підписаним сторонами без заперечень на цю суму.

До вказаного акту сторони також підписали звіт Експедитора № 0 із розрахунком вартості наданих транспортно-експедиторських послуг на суму 12 960 грн.

Для оплати наданих транспортно-експедиторських послуг у серпні 2021року за договором № 34/20 відповідачу виставлені наступні рахунки: № 184 від 12.08.2021р. на 12 960 грн. (попередня оплата вартості узгоджених послуг); № 308210042 від 31.08.2021р. на аналогічну суму (вартість наданих послуг за актом від 31.08.2021).

Відповідач, в порушення строків, визначених умовами договору, та вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» не виконав своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати позивачу вартості наданих послуг за договором № 34/20, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за надані у серпні 2021 року послуги в сумі 12 960 грн.

На підставі ст.230 ГК України та п.5.3.3. договору № 34/20 у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повного та своєчасного розрахунку за надані послуги, останньому за період з 08.09.2021 по 20.12.2021 нараховано 630,97 грн пені.

Враховуючи прострочення оплати відповідачем наданих позивачем послуг, на підставі ст.625 ЦК України відповідачу за аналогічний період, який зазначений в розрахунку пені, нараховано 3% річних в сумі 110,79 грн та інфляційні втрати в сумі 388,80 грн за вересень- листопад 2021року.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

24.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" (клієнт) було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг №34/20 (а.с.13-18), відповідно до умов якого експедитор прийняв на себе зобов`язання за дорученням клієнта, за винагороду, здійснити від свого імені і за рахунок клієнта організацію перевезень вантажів клієнта в залізничному рухомому складі.

Відповідно до п. 1.2. договору клієнт відшкодовує експедитору всі витрати, пов`язані з перевезенням і транспортно-експедиційним обслуговуванням вантажів та сплачує експедитору винагороду (плату) за надані послуги.

Згідно п. 3.1. Договору клієнт відшкодовує експедитору витрати, пов`язані із здійсненням перевезень вантажів та транспортно-експедиційним обслуговуванням вантажів клієнта на підставі рахунків експедитора.

Пунктом 3.8 договору сторони погодили, що узгоджена вартість послуг з організації перевезень вантажів за кожний перевезений вагон згідно з наданими клієнтом заявками, розмір винагороди експедитора, порядок оплати винагороди та інші витрати, пов`язані з конкретним перевезенням, зазначаються у додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3.9. договору сторони підписують акт виконаних робіт та акт звірки розрахунків. В акті виконаних робіт експедитор зазначає суму всіх фактично понесених витрат у зв`язку із виконанням зобов`язань.

В пункті 3.10. Договору сторони погодили, що акт виконаних робіт та акт звірки розрахунків повинні бути розглянуті Клієнтом протягом 3-х робочих днів з дня отримання від Експедитора та повернуті останньому підписаними (з розшифруванням посади, прізвища, ім`я та по-батькові особи, що підписала акт) та скріпленими печаткою або з мотивованими запереченнями до акту.

Якщо протягом 3-х днів з дати передачі актів по факсу або електронною поштою не надійде мотивованих заперечень Клієнта до акту виконаних робіт та акту звірки розрахунків, Експедитор вважає їх підписаними та приймає для відображення в бухгалтерському обліку. Акти надаються Клієнту не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

За умовами п.3.11 договору, остаточний розрахунок здійснюється сторонами протягом 5-ти банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт (дати визнання актів підписаними згідно п.3.10 договору) та акту звірки розрахунків.

У випадку прострочення строків оплати, передбачених даним договором, клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 5.3.3 договору).

Згідно п.п.10.1.-10.2. договір набирає чинності з дати підписання сторонами та дає до 31.12.2020 включно. Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не менш ніж на 30 днів до закінчення його дії не повідомить іншу сторону в письмовій формі про розірвання договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання своїх зобов`язань за договором в повному обсязі.

30.07.2021 між сторонами було підписано додаток до договору про надання транспортно-експедиторських послуг (а.с.19-20), який набрав чинності 01.08.2021 та яким вони погодили: вартість послуг з організації перевезення піску будівельного у власних (орендованих) вагонах Експедитора територією України за маршрутом експедирування ст. Херсон-Порт Одеської залізниці (код 417908) - ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці (код 400004) в розмірі 12 960 грн (з урахуванням ПДВ) за кожний перевезений вагон; оплата вартості послуг з організації перевезень сплачується клієнтом на умовах 100% попередньої оплати протягом 3-х робочих днів з дати виставлення експедитором рахунку.

У серпні 2021 року на виконання умов договору № 34/20 позивач надав відповідачу транспортно-експедиторські послуги (організував перевезення піску будівельного у вагоні № 64053531) на загальну суму 12 960 грн, що підтверджується актом виконаних робіт за серпень 2021 від 31.08.2021, підписаним сторонами без заперечень на цю суму (а.с.23), .

До вказаного акту сторони також підписали звіт Експедитора № 0 із розрахунком вартості наданих транспортно-експедиторських послуг на суму 12 960 грн (а.с.25).

Крім того, факт надання транспортно - експедиторських послуг у серпні 2021 на суму 12 960 грн підтверджується залізничною накладною №40430167 (а.с.21).

Як вказує позивач, для оплати наданих послуг ним було виставлено відповідачу рахунки (а.с.22, 24), які залишились без оплати.

Також між сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період: серпень 2021, згідно якого за відповідачем рахується заборгованість у сумі 12 960 грн (а.с.26).

Доказів оплати відповідачем наданих послуг матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч.3 ст.929 ЦК).

Положеннями статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", зокрема визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір про надання транспортно-експедиторських послуг №34/20 є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 12 960 грн відповідач, згідно приписів ст.ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Інноваційна транспортна компанія" в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат (а.с.12), суд вважає його вірним та таким, що не спростований відповідачем ні методологічно, ні арифметично. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 630,97 грн пені, 110,79 грн 3% річних та 388,80 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва "Камбіо" (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд.85, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д, корп. «З», ) основний боргу у сумі 12 960 /дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят/ грн, пеню у сумі 630 /шістсот тридцять/ грн 97 коп., 3% річних у сумі 110 /сто десять/ грн 79 коп., інфляційні втрати у сумі 388 /триста вісімдесят вісім/ грн 80 коп., а також судовий збір у сумі 2 270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська