УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

25.07.2022Справа № 910/6347/22

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області про забезпечення позову у справі №910/3418/22 за позовом Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області до Релігійної організації «Київська Митрополія Української Православної Церкви (Православної Церкви України)», третя особа - Київська обласна (військова) державна адміністрація, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 Релігійна громада парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Релігійної організації «Київська Митрополія Української Православної Церкви (Православної Церкви України)», третя особа - Київська обласна (військова) державна адміністрація про визнання недійсним розпорядження.

21.07.2022 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження №131 від 08.06.2022 Релігійної організації «Київська Митрополія Української Православної Церкви (Православної Церкви України)», стосовно прийняття до свого складу Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області та шляхом накладення заборони на вчинення третьою особою на стороні відповідача - Київською обласною військовою адміністрацією реєстрації Статуту відповідача - релігійної громади ПЦУ за адресою позивача - релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області до вирішення судового спору по даній справі по суті.

Заява обґрунтована тим, що представниками відповідача неодноразово здійснювались перешкоди у діяльності позивача. Також заявник зазначає, що розпорядження №131 від 08.06.2022 Релігійної організації «Київська Митрополія Української Православної Церкви (Православної Церкви України)» порушує його право володіння, користування і розпорядження власністю.

Розглянувши заяву Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що вищевказане розпорядження відповідача дає підстави для незаконного заволодіння майном позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на створення заявнику перешкод у його діяльності представниками відповідача та порушення розпорядженням №131 від 08.06.2022 Релігійної організації «Київська Митрополія Української Православної Церкви (Православної Церкви України)» права власності заявника, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не вказано на що саме вплине вказане забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1240,50 грн за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Релігійну громаду парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області.

Керуючись ст.ст.136, 137, 138-140 та ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Релігійній громаді парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви с. Гореничі Києво-Святошинського Району Київської області в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 25.07.2022.

Суддя Я.В. Маринченко