РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2022Справа № 910/1155/22

Господарський суд міста Києва у складі:

судді- Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Конон В.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 21602826)

До Фізичної особи - підприємця Міхно Вячеслава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

Про штрафу у розмірі 30 000, 00 грн та пені у розмірі 30 000, 00 грн

За участі представників сторін: не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі за текстом - позивач; Північне міжобласне ТВ АМКУ) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Міхно Вячеслава Валерійовича (далі за текстом - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 30 000, 00 грн та пені у розмірі 30 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем його зобов`язань щодо сплати штрафу, накладеного на відповідача відповідно до рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60/71-р/к від 07.09.2021 у справі №20/60/22-рп/к20 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача несплачений штраф та пеню за 68 днів прострочення виконання вказаного рішення в сукупному розмірі 60 000, 00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481, 00 грн.

01.02.2022 Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 24.02.2022.

Судове засідання, призначене на 24.02.2022, не відбулося, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення росії на територію України та введенням указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та відсутністю можливості забезпечити розгляд справи у відкритому судовому засіданні із забезпеченням безпеки працівників суду та відвідувачів суду.

17.05.2022 Суд ухвалою повідомив сторін про призначення нової дати судового засідання в підготовчому провадженні на 21.06.2022.

В судове засідання 21.06.2022 прибув позивач. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 19.07.2022.

В судове засідання 19.07.2022 представник позивача не прибув, проте 15.07.2022 через систему «Електронний суд» надіслав клопотання в якому просив провести судове засідання без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд -

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

07.09.2021, за результатами розгляду справи № №20/60/22-рп/к20 Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнято рішення № 60/71-р/к яким визнано, що ФОП Міхно Вячеслава Валерійовича вчинив порушення, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді поданні інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Відділення від 17.01.2020 № 60-02/268 у встановлений ним строк.

За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 30 000, 00 грн.

Рішення Антимонопольного комітету України № 60/71 від 07.09.2021 було надіслано на адресу відповідача та отримано останнім 17.09.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 494, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

За розрахунком позивача, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 17.11.2021.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього штрафу в розмірі 30 000, 00 грн за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 30 000, 00 грн пені за прострочення сплати штрафу за період з 18.11.2021 по 24.01.2022 (68 днів).

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Так, згідно з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, відповідач прострочив двомісячний строк на оплату штрафів, а відтак зобов`язаний сплати штраф у розмірі 30000,00 грн та в силу ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» пеню у розмірі, розрахованому позивачем.

IV. Обґрунтування слухання справи за наявними матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.02.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: АДРЕСА_1, яка була отримана відповідачем 10.02.2022, про що міститься відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (№007).

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Окремо, Суд зазначає, що в подальшому відповідачу направлялася ухвала-виклик від 17.05.2022 та від 22.06.2022.

Копія ухвали суду від 17.05.2022 повернулася до суду 17.06.2022 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Копія ухвали суду від 22.06.2022 на день написання рішення до суду не повернулася, проте з трекінгу відправлення (АТ «Укрпошта») №774 вбачається, що дане поштове відправлення 01.07.2022 не було вручене під час доставки з відміткою «інші причини».

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/1155/22, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач на судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами на подання заперечень щодо викладених обставин в позові.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 30 000, 00 грн з підстав вчиненням відповідачем порушень передбачених п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та наявності та/або відсутності підстав для притягнення відповідача до такого виду відповідальності, як стягнення неустойки, за порушення двомісячного строку, встановленого законом, для сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповідь на питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи порушив відповідач строк сплати штрафу?;

- чи вірно визначені позивачем періоди прострочення відповідача?;

- чи є законні підстави у позивача нараховувати відповідачу пеню та вимагати її стягнення?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пов`язує початок перебігу строку для добровільної сплати штрафу особою, на яку його накладено, саме з днем одержання відповідного рішення органу АМК України.

Відповідно до наявних у справі доказів копію рішення відповідач отримав 17.09.2021.

Статтею 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" внормовано, що перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця.

Статтею 253 Цивільного кодексу України внормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, строк рахується з наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Таким чином, строк для сплати штрафу, накладеного рішенням АМК України, розпочався 18.09.2021 та закінчився 18.11.2021.

Тому відповідач був зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 30 000, 00 грн, який був накладений на нього рішенням № 60/71-р/к Адміністративної колегії Північного міжобласного ТВ АМКУ від 07.09.2021 впродовж двох місяців, а саме з 18.09.2021 до 18.11.2021 включно.

Проте, відповідач не сплатив штраф у зазначений строк або в будь - яку іншу дату.

У відповідності до ч. 1 ст. 230 ГК України господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У зв`язку з простроченням відповідачем сплати штрафу, позивач нарахував відповідачу пеню.

Позивач, розраховує пеню з 18.11.20121 по 24.01.2022 (68 дні) і таким чином розмір пені становить 30 600, 00 грн.

Проте, оскільки в силу припису закону, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 30 000, 00 грн.

Доказів на підтвердження сплати штрафу у розмірі 30 000, 00 грн та пені у розмірі 30 000, 00 грн відповідачем суду не надано.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем по сплаті штрафу в розмірі 30 000, 00 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк виконання зобов`язання відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу та пені у загальному розмірі 60 000, 00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Фізичної особи - підприємця Міхно Вячеслава Валерійовича про стягнення штрафу у розмірі 30 000, 00 грн та пені у розмірі 30 000, 00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Міхно Вячеслава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) в дохід загального фонду Державного бюджету України: отримувач: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/21081100, , банк отримувача: Казначейство Укпаїни (ел. адм. подат.), на р/р IBAN UA0026010, за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» штраф у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. та пеню в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Міхно Вячеслава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 00032767) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. (Код вул. Митрополита Василя Липківського, 45 м. Київ, 03035; номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 ).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.07.2022.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких