ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2022 р. Справа№ 911/2167/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна»

на рішення Господарського суду Київської області

від 23.11.2021 (повний текст складено 03.12.2021)

у справі №911/2167/21 (суддя Заєць Б.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» (далі - відповідач, скаржник) про стягнення заборгованості за Договором оренди сільськогосподарської техніки №TMU-004АВ-19 у сумі 133 607,40 грн., з яких 70 828,65 грн. основного боргу, 59 274,22 грн. пені та 3 504,53 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» 70828 грн. 65 коп. основного боргу, 59274 грн. 22 коп. пені, 3504 грн. 53 коп. 3% річних та 2270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 скасувати в частині стягнення 59274,22 грн. пені та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 8794,44 грн.

Також скаржник звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21, обґрунтовуючи клопотання тим, що повний текст рішення отримано 10.12.2021.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з сумою пені, зокрема відповідач зазначає про неправильне здійснення розрахунків, посилаючись на те, що розрахунок суми пені здійснюється у національній валюті - гривні, починаючи з дня виникнення зобов`язання, а також на те, що пеня не може бути нарахована більш ніж за шість місяців. У зв`язку з цим, відповідач надає власний розрахунок суми пені, розмір якої за його твердженням, становить 8 794,44 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Чорногуза М.Г., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2167/21.

Від Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/2167/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 у зв`язку перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/2167/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 для розгляду справи №911/2167/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Чорногуз М.Г., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 прийнято до провадження у визначеному складі суддів. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.

Позивач своїм процесуальним правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 у зв`язку перебування судді Чорногуза М.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/2167/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2022 для розгляду справи №911/2167/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2022 апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 прийнято до провадження у визначеному складі. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 23 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» (за договором орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» (за договором орендар) 26.03.2019 укладено Договір №TMU-004АВ-19 оренди сільськогосподарської техніки (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, орендодавець зобов`язується передати за плату орендареві у строкове користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку, що визначена у цьому договорі (далі об`єкт оренди), та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату відповідно до умов цього Договору. Відомості про об`єкт оренди наведено у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає об`єкт оренди на умовах EXW, адреса: с. Старосільці, Коростишівський район, Житомирська область (Інкотермс 2010). Орендодавець зобов`язаний при прийманні об`єкта в оренду перевірити його технічний стан та комплектність, що зазначається в Акті прийому-передачі об`єкта в оренду, який оформлюється сторонами при передачі об`єкта оренди в користування.

Згідно з п. 4.1 Договору, строк користування об`єктом оренди вказується у Додатку №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Строк користування об`єктом оренди може бути змінений за згодою сторін.

Розмір орендної плати за орендне користування об`єктом оренди вказується у Додатку №1 до цього Договору. Орендна плата сплачується орендарем на умовах, узгоджених сторонами, які наведено в Додатку №1 до цього Договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, на підставі рахунків, які надаються орендодавцем. З метою фіксації факту надання послуг з оренди за цим Договором, сторони щомісячно складають (підписують та скріплюють печатками) Акт прийому-передачі наданих послуг (оренда сільськогосподарської техніки) (п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору).

Пунктом 8.1 Договору визначено, що об`єкт оренди повинен бути повернений орендодавцеві не пізніше 3 днів після закінчення строку користування об`єктом оренди, який визначений у Додатку №1 до цього Договору, у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, що виник у період експлуатації.

У п. 10.1 Договору сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Згідно Додатку №1 до Договору сторони визначили відомості про об`єкт оренди.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв у належному для експлуатації стані об`єкт оренди борона дискова (лущильник) Case IH True-Tandem 330, 31 фут (9,4 м.) б/в серійний №YED078015, що підтверджується Актом №1 прийому-передачі об`єкта оренди, який підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками.

02.10.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 07.10.2019, якою вирішено викласти в новій редакції Додаток №1 до Договору, згідно якого орендар передає, а орендар приймає об`єкт оренди «борона дискова (лущильник) Case IH True-Tandem 330, 31фут (9,4м) YЕD078015 на умовах: EXW (Інкотермс 2010), адреса: Старосільці, Коростишівський район, Житомирська область в термін до 08.10.2019; строк оренди з моменту підписання акту прийому-передачі, але не пізніше 26.03.2019 по 07.10.2019; розмір орендної плати за весь строк оренди 159595,96 грн.; строк орендної плати - 50000, 00 грн. сплачено 26.02.2019, 36198,24 грн. до 02.09.2019; строк орендної плати до 30.10.2019; вартість об`єкта оренди 1594809,94 грн.

Згідно з п. 1.1 Додатку №1, на момент підписання Додаткової Угоди №1 вартість об`єкту оренди (всього за Договором) становить 1 594 809,94 грн., в тому числі ПДВ 20%. Грошовий еквівалент вартості об`єктів оренди (всього за Договором) в іноземній валюті становить 64053,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.2 Додатку №1, на момент підписання Додаткової Угоди №1 розмір орендної плати (всього за Договором) становить 159 596,96 грн., в тому числі ПДВ 20%. Грошовий еквівалент орендної плати за весь строк оренди (всього за Договором) в іноземній валюті становить 6251,43 доларів США.

Платежі здійснені та підлягають сплаті орендарем наступним чином: перший платіж в сумі 50000,00 грн. сплачено орендарем 26.02.2019. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 1856,67 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі (далі УМВБ, «межбанк, курс продажи») на момент закриття торгів на день, який передує дню фактичного здійснення платежу і становить 26,93 грн. за один долар США; другий платіж в сумі 36198,24 грн. сплачено орендарем 02.09.2019. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 1438,72 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі (далі УМВБ, «межбанк, курс продажи») на момент закриття торгів на день, який передує дню фактичного здійснення платежу становить 25,16 грн. за один долар США; третій платіж в сумі 73398,72 грн. сплачується орендарем до 30.10.2019. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 2956,05 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі (далі УМВБ, «межбанк, курс продажи») на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання даної Додаткової угоди №1 і становить 24,83 грн. за один долар США Сторони домовились, що розміри курсу продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу»), які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на сервері (http://minfin.com.ua). У разі виникнення суперечок достатнім доказом існування курсу УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу») на визначену дату є роздруківка відповідної сторінки з сайту, що зроблена орендодавцем та засвідчена підписом уповноваженої особи орендодавця та його печаткою.

Пунктом 2 Додатку №1 визначено, що сторони встановлюють, що протягом терміну дії цього Договору, грошові зобов`язання сторін існують і підлягають сплаті в гривнях.

Орендар зобов`язаний здійснити оплату за цим Договором на підставі рахунків орендодавця, які ним виписані з урахуванням п. 1.2 цього Додатку до Договору таким чином, що сума в гривнях, що підлягає сплаті орендарем на виконання ним зобов`язань за п. 1.2, визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті на курс продажу долара США на УМВБ (що вказаний у графі «межбанк, курс продажу») на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу орендарем орендної плати, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень орендодавцю не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення строку користування об`єктом оренди відповідач повернув, а позивач прийняв у належному для експлуатації стані об`єкт оренди, що підтверджується Актом №2 від 08.10.2019 прийому-передачі об`єкта оренда (повернення) до Договору.

Факт надання позивачем відповідачу послуг оренди підтверджується актами надання послуг (оренда сільськогосподарської техніки) №6360 від 28.03.2019, №9921 від 30.04.2019, №12330 від 31.05.2019, №16592 від 30.06.2019, №20594 від 31.07.2019, №24107 від 31.08.2019, №28581 від 30.09.2019, які підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками.

Однак, відповідач в порушення договірних зобов`язань за надані послуги оренди розрахувався частково на суму 3295,38 доларів США, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 2569,98 доларів США, що еквівалентно 70828,65 грн.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач просив суд стягнути з відповідача 2569,98 доларів США заборгованості, що в гривневому еквіваленті станом на день подання позову становить 70828,65 грн.

Суд дійшов висновку, що оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у сумі 2569,98 доларів США, що еквівалентно 70828,65 грн. станом на день прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт надання позивачем послуг оренди відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем таких послуг не спростовано, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 2569,98 доларів США, що на день подачі позовної заяви (24.06.2021) еквівалентно 70828,65 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також судом визнано обґрунтованими розрахунки заявлених до стягнення позивачем сум пені та 3% річних.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна», колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує (ч. ч. 1, 2 ст. 798 ЦК України).

Статтею 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 ГК України).

Згідно з ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивачем відповідачу надано послуги оренди на суму 5865,36 доларів США, що еквівалентно 150 927,94 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи актами надання послуг, а відповідач вказані послуги оплатив частково на суму 3295,38 доларів США, доказів протилежного не надав.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, приписи ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, якщо грошове зобов`язання певним чином виражене в іноземній валюті, у складі такого зобов`язання виокремлюються два взаємопов`язаних елементи: валюта боргу (грошова одиниця, в яких нарахована сума зобов`язання, що дає змогу визначити її вартісне значення) та валюта платежу (грошові знаки, що є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких має відбуватися їх фактичне виконання).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, від 01.03.2017 у справі №6-284цс17, від 05.08.2020 у справі №906/282/16.

Згідно Додатку №1 до Додаткової угоди №1 від 07.10.2019 року до Договору, сторони погодили, що розмір орендної плати визначений в національній валюті - гривні, а також визначений його грошовий еквівалент в іноземній валюті доларах США; протягом терміну дії Договору, грошові зобов`язання сторін існують і підлягають сплаті в гривнях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у сумі 2569,98 доларів США, що еквівалентно 70828,65 грн. станом на день прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт надання позивачем послуг оренди відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем таких послуг не спростовано, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 2569,98 доларів США, що на день подачі позовної заяви (24.06.2021) еквівалентно 70828,65 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Колегія суддів звертає увагу, що вказане сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішенням не оспорюється.

Разом з тим, позивач просив суд стягнути з відповідача 59274,22 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача у розмірі 2569,98 доларів США за період з 31.10.2019 по 24.06.2021 та 127,16 доларів США 3% річних за період з 31.10.2019 по 24.06.2021, що в гривневому еквіваленті складає 3504,53 грн. згідно виконаного ним розрахунку.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до п. 9.2.1 Договору, у випадку прострочення у сплаті орендних платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за весь період прострочення.

Отже, договором погоджено нарахування пені понад строк, встановлений ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України, чим спростовуються доводи апелянта щодо необхідності нарахування пені за шість місяців відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК України.

Разом з цим, апеляційна скарга ґрунтується на доводах щодо неправильного здійснення розрахунків з посиланням на те, що розрахунок суми пені здійснюється у національній валюті - гривні, починаючи з дня виникнення зобов`язання.

Так, аналіз наведених норми чинного законодавства та умов договору свідчить про те, що максимальний розмір пені, визначений Законом та погоджений сторонами у договорі, пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. При цьому, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.09.2020 року у справі № 916/4693/15, від 23.11.2018 у справі № 922/4404/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що умови укладеного між сторонами договору передбачали, що орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що розраховується від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З урахуванням умов договору пеня у цьому випадку має обчислюватися і стягуватися в національній валюті України - гривні. При цьому саме у гривні пеня повинна обчислюватися щоденно (на момент щоденного прострочення зобов`язання).

Такі правові висновки Верховного Суду щодо правил проведення розрахунку пені за прострочене зобов`язання, виражене в іноземній валюті, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі № 922/4404/17 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.

Тобто, сума пені повинна перераховуватись щоденно з урахуванням зміни курсу долара США.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що механізм, за яким скаржник розрахував пеню є некоректним, оскільки, перераховуючи пеню, скаржник використав гривневий еквівалент суми основного боргу станом на 31.10.2019 та порахував з цієї суми пеню за кожен день прострочення.

Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 59 274,22 грн., судова колегія визнає такий розрахунок обґрунтованим, арифметично правильним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зазначає, що у частині 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому, при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц.

Отже, чинним законодавством України передбачено можливість виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті та нарахування 3% річних, визначених ст. 625 ЦК України, які входять до складу грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер, в іноземній валюті. Тому, оскільки, прострочене зобов`язання визначене у розмірі 2569,98 доларів США, що передбачає і нарахування 3% річних саме з 2569,98 доларів США.

З урахуванням вказаного, судом першої інстанції перевірено наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 3504,53 грн. та встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично правильним, а тому за висновком суду позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, а вказане сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не оспорюється.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терратек Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2021 у справі №911/2167/21 - залишити без змін.

Матеріали справи №911/2167/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв