28.07.2022Справа № 910/2147/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коваленко М.О. розглянувши матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач»
до ОСОБА_1
третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-Енергетична компанія «Газ - Енерго»
про визнання договору оренди продовженим
За участі представників:
від позивача - Оксененко Д.О. (уповноважений представник);
від відповідача - Главацький О.С. (уповноважений представник);
від третьої особи - не з`явився.
У лютому 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-Енергетична компанія «Газ - Енерго» про стягнення 58544698,44 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2019 між ТОВ «ПК «Збагачувач» (позикодавець) та ТОВ «ПЕК «Газ - Енерго» (позичальник) укладено Договір поворотної фінансової допомоги №ЗБ2410-19п. 24.01.2020 між ТОВ «ПК «Збагачувач», ТОВ «ПЕК «Газ - Енерго» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №ЗБ2401-20пр. Позивачем на виконання умов Договору поворотної фінансової допомоги було передано ТОВ «ПЕК «Газ - Енерго» кошти на загальну суму 57350550 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, проте позичальником в порушенням умов договору не було повернуто кошти у визначений строк. Позивачем направлялась відповідачу вимога про повернення суми позики, проте вказана вимога була залишена без відповіді та задоволення. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57350550 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 1194148,44 грн., нараховану у відповідності до умов укладених договорів.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі №910/2147/22 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» заборгованість у розмірі 57350550 грн, пеню у розмірі 1194148,44 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 868350 грн.

18.07.2022 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» надійшла заява про прийняття додаткового рішення по справі №910/2147/22, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2927234,92 грн.

26.07.2022 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Промислова компанія «Збагачувач» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки позивачем необґрунтовано не доведено розмір заявленої вимоги.

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 для вирішення по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» про прийняття додаткового рішення по справі №910/2147/22, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи до розгляду з метою прийняття додаткового рішення.

Представник позивача в судовому засідання просив суд задовольнити заяву про стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 22.02.2022 у справі №910/2147/22 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України). Таким чином, за правилами статті 74 ГПК України розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатів, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи у судовому засіданні, має бути відображений в детальному описі робіт (наданих послуг), має бути доведений та документально обґрунтований.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію Договору №09/02 від 09.02.2022 про надання правової допомоги (далі - Договір), копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 13.07.2022 до Договору, копію ордеру серії ВК №1039413 від 09.02.2022 та копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №2065 від 26.11.2021, інших доказів на понесення витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи не містять.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Таким чином, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у разі укладення ними договору, що передбачає сплату «гонорару успіху» не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи, оскільки в такому випадку суд, застосовуючи відповідні положення процесуального законодавства, зокрема частин четвертої-п`ятої статті 137 ЦПК України, може оцінювати необхідність, розумність та інші критерії співмірності цих витрат.

Однак наведене не означає, що такі зобов`язання між адвокатом та клієнтом не є обов`язковими для сторін договору про надання правової допомоги, у разі якщо такий договір є дійсним.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Проте, наданий позивачем Акт приймання-передачі наданих послуг від 13.07.2022 не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, часу їх виконання, вартості та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а лише містить відомості про надання юридичних послуг на загальну суму 2927234,92 грн.

Окрім того, відповідно до п.10 Договору, за домовленості сторін, витрати на професійну правничу допомогу адвоката (Гонорар) за даним Договором зафіксовані у відсотковому співвідношенні від суми позову та складають - 2927234,92 грн, що становить 5% від суми позову.

Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура. (п.6. Договору)

Пунктом 7 Договору передбачено, що клієнт сплачує гонорар після отримання повного тексту судового рішення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №945, позивачем було отримано рішення суду 21.07.2022.

Проте, матеріали справи не містять виставленого рахунку-фактури на оплату послуг адвоката на суму 2927234,92 грн, як і не додано документального підтвердження про сплату вказаної суми за надані послуги адвоката.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити які конкретно послуги було надано та яка їх вартість, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2927234,92 грн витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.123, 126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» у покладені витрат на професійну правничу допомогу на ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 28.07.2022.

Суддя Я.В. Маринченко