РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2022Справа № 910/20896/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГРА"

до відповідача-1: Київської міської ради

відповідача-2: Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники:

від позивача - Абдуллаєв Вагіф Гамза Огли - директор,

від відповідача-1 - Пилипчук І.І.,

від відповідача-2 - Геращенко В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" (далі - позивач, ТОВ "ВАГРА") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач-1, Київрада), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-2, Департамент земельних ресурсів) з вимогами про:

- зобов`язання Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду підготувати проєкт рішення Київської міської ради "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва";

- зобов`язати Київську міську раду включити до порядку денного чергового пленарного засідання розгляд питання "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, буд. 25. Позивач 27.10.2021 звернувся до Київради із заявою про надання (передачі) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою, проте Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) листом від 22.11.2021 № 05716-31136 було відмовлено позивачу у підготовці та направленні на розгляд Київради проєкту рішення, з підстав визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва, зареєстрованого в реєстрі за № 1100. Таку відмову позивач вважає безпідставною, оскільки позивач звертався до Київради відповідно до ст. 116, 120, 123 Земельного кодексу України з метою оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно позивача, шляхом укладання договору оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 позовну заяву ТОВ "ВАГРА" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

18.01.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли пояснення у справі № 910/20896/21 разом з додатками на виконання вимог ухвали від 23.12.2021, направлені до суду засобами поштового зв`язку 17.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 прийнято позовну заяву ТОВ "ВАГРА" до розгляду та відкрито провадження у справі №910/20896/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 21.02.2022 о 10:20 год.

15.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього додатками, згідно якого відповідач - 1 вважає позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню повністю.

21.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього додатками, згідно якого відповідач - 2 вважає позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Підготовче засідання, призначене на 21.02.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів та призначено підготовче засідання у справі на 30.05.2022 о 14:40 год.

27.05.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

30.05.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшли додаткові пояснення щодо підстав для задоволення позову.

У підготовче засідання, призначене на 30.05.2022, з`явилися представники відповідача - 1 та 2.

Представник позивача у підготовче засідання, призначене на 30.05.2022, не з`явився.

У підготовчому засіданні 30.05.2022, суд долучив до матеріалів справи відзиви на позовну заяву, подані відповідачем - 1 та відповідачем - 2, та додаткові пояснення позивача щодо підстав для задоволення позову.

У підготовчому засіданні 30.05.2022 суд оголосив перерву до 20.06.2022 о 15:20 год.

15.06.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовче засідання, призначене на 20.06.2022, з`явилися представники відповідача - 1 та 2. Представник позивача не з`явився.

У підготовчому засіданні, призначеному на 20.06.2022 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 18.07.2022 о 12:20 год.

У судове засідання, призначене на 18.07.2022, з`явилися представники позивача, відповідача-1, відповідача-2.

У судовому засіданні 18.07.2022 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 18.07.2022 судом заслухано вступне слово позивача, відповідача - 1, відповідача-2.

Стислий виклад позиції учасників справи.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з огляду на таке.

Позивач є власником нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, будинок № 25 (далі - будівля) на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового будинку від 10.11.2004.

Враховуючи приписи ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, правові висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022-16-ц, позивач наголошує, що надання в оренду земельної ділянки, на якій розташовано будівлю, можливе тільки власнику нерухомого майна.

Позивач підтвердив, що на момент набуття ним права власності на будівлю не було встановлено меж земельної ділянки по вул. Волгоградській, 25. До моменту внесення земельної ділянки з кадастровим № :72:215:0116 до Державного земельного кадастру за технічним звітом по встановленню зовнішніх меж землекористування у 2006 році за замовленням позивача, не існувало інших земельних ділянок, як об`єктів цивільних прав, по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві.

Рішенням Київської міської ради рішення від 23.10.2013 № 419/9907 було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва та передано позивачу в довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку, площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г було залишено в силі рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016, яким визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 року №419/9907; визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, зареєстрований в реєстрі за №1100; визнано відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116).

Позивач неодноразово звертався до Київради з метою отримання у користування земельної ділянки, на якій розташована належна позивачу на праві власності будівля.

З огляду на надані Департаментом земельних ресурсів відповіді (листи № 0 від 24.05.2018, № 05708-5790 від 17.03.2021), вважаючи порушеним своє право на користування спірною земельною ділянкою, позивач звертався за захистом своїх прав до Господарського суду міста Києва (справи № 910/10436/18, № 910/5309/21).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2020 у справі № 910/10436/18 залишено в силі рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі № 910/10436/18, яким у задоволенні позову ТОВ "ВАГРА" відмовлено.

Враховуючи судові рішення у справі № 910/10436/18, позивач звернувся до судового експерта. Згідно наданого останнім Висновку № 03/21 від 09.02.2021, поділ спірної земельної ділянки на дві та більше земельних ділянок без шкоди для експлуатації та обслуговування розташованого на земельній ділянці нежитлового будинку по вул. Волгоградська, 25 в м. Києві таким чином, щоб після поділу одна земельна ділянка обмежувалась виключно площею забудови нежитлового будинку, технічно не надається можливим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 06.04.2021 у справі № 910/5309/21, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.08.2021 відмовлено ТОВ "ВАГРА" у відкритті провадження у справі № 910/5309/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Листом № 05716-31136 від 22.11.2021 Департамент земельних ресурсів повернув позивачу документи, додані до заяви позивача щодо оформлення права користування земельною ділянкою без складання документації із землеустрою, з підстав визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, зареєстрований в реєстрі за №1100.

Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки позивач є власником нежитлової будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці, а отже має право набути право оренди на спірну земельну ділянку без проведення земельних торгів.

З урахуванням норм статей 9, 116, 123, 124, 134 Земельного кодексу Україна, п. 3.16 Положення про Департамент земельних ресурсів, статей 32-37 Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 04.11.2021 № 3135/3176, Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 20.04.2017 № 241/2463, позивач стверджує, що саме Департамент земельних ресурсів (відповідач-2) готує проєкт рішення Київради "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва", а Київрада (відповідач-1) повинна включити до порядку денного чергового пленарного засідання розгляд відповідного питання.

Відповідач-1 проти позову заперечував у повному обсязі з огляду на таке.

Судами неодноразово було досліджено та встановлено, а також підтверджується позивачем у позовній заяві у даній справі, що право користування земельною ділянкою під житловим будинком по вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва не було оформлено у ТОВ «КИЇВТРЕЙД» (попередній власник будівлі), а земельна ділянка з кадастровим номером :72:215:0116 на момент укладення договору купівлі-продажу не була сформована, отже не існувала як об`єкт речового права.

Враховуючи наведену обставину, зважаючи на висновки Верховного Суду у постанові від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, які не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц, відповідач-1 стверджує, що якщо у попереднього власника об`єкта нерухомого майна право користування не було оформлено, то новий власник нерухомого майна набуває права користування лише тією частиною земельної ділянки, на якій цей об`єкт розміщений (тобто по межі фундаменту) та частиною, яка необхідна для обслуговування (відповідно до ДБН та державних санітарних норм).

Відповідач-1 звернув увагу, що у заяві (клопотанні) про продаж земельної ділянки без земельних торгів № К-34849 від 05.07.2018, клопотанні щодо продажу на земельних торгах оренди на земельну ділянку № 2 від 18.02.2021, заяві про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 26.10.2021 позивач заявляє намір до нового будівництва, оскільки вказує цільове призначення для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку.

В той же час, у Висновку експерта № 03/21 від 09.02.2021 вказано про неможливість поділу спірної земельної ділянки площею 0,1521 га, оскільки такий поділ матиме наслідком певну шкоду в експлуатації та обслуговуванні розташованого на цій ділянці нежитлового будинку площею 279,2 кв.м.

Відповідач-1 вважає посилання позивача на наведений висновок експерта безпідставним та маніпулятивним, оскільки при здійсненні будівництва цілісність одноповерхового нежитлового будинку площею 279,2 кв.м, належного позивачу, буде порушено або будинок буде демонтовано в цілому.

Відповідач-1 зазначив, що поділ земельної ділянки з кадастровим номером :72:215:0116 необхідний для дотримання вказівок Верховного Суду (справа №910/4528/15-г) щодо можливості отримання позивачем частини площі земельної ділянки на позаконкурентних засадах (на якій безпосередньо знаходиться будівля позивача) та іншої частини площі земельної ділянки з дотриманням процедури проведення земельних торгів відповідно до статей 134, 135 ЗК України.

Отже, на думку відповідача-1, позивач отримає в орендне користування земельну ділянку з кадастровим номером :72:215:0116 за умови дотримання вимог статей 134, 135 ЗК України.

Відповідач-2 проти позову заперечував у повному обсязі з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у траві №910/10436/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2020, у задоволенні позову ТОВ "ВАГРА" відмовлено. В даному випадку суд дійшов висновку, що продаж права оренди земельної ділянки по вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва на земельних торгах фактично неможливий без її поділу. Згідно пункту 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Однак, позивачем не було виготовлено та затверджено відповідну технічну документацію у встановленому законодавством порядку. При цьому, земельна ділянка саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, не була сформована як єдиний об`єкт цивільних прав з відповідною площею, установленими межами та кадастровим номером, що дозволяло б виділити її у складі вищевказаної земельної ділянки площею 0,1521 га.

Відповідач-2 вважає законною відмову Департаменту земельних ресурсів у підготовці проєкту рішення "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва" з підстав, зазначених у листі Департаменту земельних ресурсів № 05716-31136 від 22.11.2021.

У судовому засіданні 18.07.2022 учасники справи з дозволу суду ставили запитання оди одному.

У судовому засіданні 18.07.2022 судом здійснювалось з`ясування обставин справи та дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів, у яких представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 18.07.2022 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" (далі - ТОВ "ВАГРА", позивач), на підставі Договору купівлі-продажу нежилого будинку від 10.11.2004, набуло у власність майно - одноповерховий нежилий будинок (літ. "А"), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, загальною площею 279, 20 кв. м (а.с. 72-73 т. 1).

Відповідно до технічної документації, виготовленої у 2006 році ПП "Сектор" на замовлення ТОВ "ВАГРА", зокрема:

- технічного звіту (геодезичні роботи) по встановленню зовнішніх меж землекористування (а.с. 220-234 т. 1) визначений кадастровий номер земельної ділянки по вул. Волгоградська, 25, а саме, № :72:215:0116,

- абрису земельної ділянки :72:215:0116 (а.с. 230-234 т. 1) визначено межі вказаної земельної ділянки та площу, яка складає 1523, 81 кв. м;

- акту від 21.11.2006 року (а.с. 234 т. 1) встановлено та узгоджено в натурі зовнішні межі земельної ділянки № :72:215:0116.

07.11.2013 ТОВ "ВАГРА" зареєстровано право власності на будинок, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 13447255 від 26.11.2013 (а.с. 70 т. 1).

22.02.2013 ТОВ "ВАГРА" звернулось до Київської міської ради (далі - Київрада, відповідач-1) з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, орієнтовним розміром згідно технічної документації 1 523, 81 кв. м з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку (а.с. 76 т. 1).

18.04.2013 Київрадою прийнято рішення № 232/9289 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВАГРА" на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку" (а.с. 77-78 т. 1).

23.10.2013 Київрадою прийнято рішення № 419/9907 "Про передачу ТОВ "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі міста Києва" (а.с. 79-80 т. 1), відповідно до п.п.1,2 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВАГРА" для будівництва обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі міста Києва (справа Д-6796, заява ДЦ № 01104-04 від 08.05.2013 року) та передано у довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 0, 1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

На підставі зазначеного рішення, 13.03.2014 між Київрадою (орендодавець) та ТОВ "ВАГРА" (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1100.

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/4528/15-г за позовом заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради та ТОВ "ВАГРА" про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 23.10.2013 № 419/9907, визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки площею 0,1521га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва та про визнання відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4528/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015, позов задоволено частково. Визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки від 13.03.2014, укладений між Київрадою та ТОВ "ВАГРА", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1100, зареєстрований Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25.03.2014 за № МЗК-1-00195. Визнано відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

17.11.2015 Виконуючий обов`язки прокурора міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/4528/15-г в частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 23.10.2013 року №419/9907.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва прокурор в якості нововиявленої обставини вказав на те, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду 17.02.2015 у справі №826/8679/14, якою скасоване спірне рішення Київської міської ради, та яка стала підставою прийняття рішення, що переглядається, скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015, а провадження у справі №826/8679/14 закрито.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/4528/15-г заяву виконуючого обов`язки прокурора міста Києва про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4528/15-г задоволено, вказане рішення скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва". Визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАГРА", зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1100. Визнано відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3427588,16 грн. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Як зазначено в рішенні Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/4528/15-г, останній приходить до висновку про наявність підстав для отримання відповідачем згідно положень ч. 2 ст. 134 ЗК України на позаконкурентних засадах земельної ділянки, на якій безпосередньо розташована вказана будівля, для обслуговування належної відповідачу нежилої будівлі площею, що не перевищує площі вказаної будівлі. Разом з тим, отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної відповідачу будівлі, зокрема 0,1521 га, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному ст.ст. 134, 135 ЗК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 року у справі № 910/4528/15-г скасовано. Заяву виконуючого обов`язки прокурора міста Києва про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року за нововиявленими обставинами в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 23.10.2013 року № 419/9907 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/4528/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 у справі № 910/4528/15-г касаційну скаргу прокурора на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 залишено без задоволення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року заяву ТОВ "ВАГРА" про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4528/15-г задоволено, вказане рішення скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г заяву Заступника Генерального прокурора про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 12.07.2017 у справі № 910/4528/15-г задоволено повністю, скасовано постанову Вищого господарського суду України від 12.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 залишено в силі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі № 910/4528/15-г апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено. Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/4528/15-г. У задоволенні заяви ТОВ "ВАГРА" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4528/15-г за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2020 у справі № 910/4528/15-г касаційну скаргу ТОВ "ВАГРА" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі №910/4528/15-г залишено без змін.

Отже, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016, залишеним в силі постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва", визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАГРА", зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195.

Верховний Суд у постанові від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г (а.с. 104-130 т. 1) встановив:

"Згідно з ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України в редакції станом на 10.11.2004 (дата укладення договору купівлі-продажу, на підставі якого позивач набув у власність будівлю):

"Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування."

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у наведеній редакції:

1. При переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

2. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки."

Таким чином, вищенаведені норми станом на момент купівлі-продажу прямо передбачали перехід за результатами відчуження до нового власника житлового будинку, будівлі або споруди права користування виключно тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

… 22.02.2013 року ТОВ "ВАГРА" звернулось до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, орієнтовним розміром згідно технічної документації 1 523, 81 кв. м з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку.

18.04.2013 року Київською міською радою прийнято рішення №232/9289 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВАГРА" на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку".

23.10.2013 року Київською міською радою прийнято спірне рішення № 419/9907 "Про передачу ТОВ "Вагра" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі міста Києва" …

Як зазначено в рішенні суду першої інстанції, останній приходить до висновку про наявність підстав для отримання відповідачем згідно положень ч. 2 ст. 134 ЗК України на позаконкурентних засадах земельної ділянки, на якій безпосередньо розташована вказана будівля, для обслуговування належної відповідачу нежилої будівлі площею, що не перевищує площі вказаної будівлі. Разом з тим, отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної відповідачу будівлі, зокрема 0,1521 га, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному ст.ст. 134, 135 ЗК України.

… колегія суддів доходить висновку, що в силу … ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 134 та ч.ч. 1, 2 ст. 135 Земельного кодексу в редакції, чинній станом як на 22.02.2013, так і на 23.10.2013, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) під звичайне будівництво житлових будинків підлягали виключно продажу на земельних торгах.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про оренду землі" у наведеній редакції:

"Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону."

Як фактично встановлено судом першої інстанції, ТОВ "ВАГРА" отримало в оренду земельну ділянку у розмірах, що більше ніж в 10 разів перевищують площу належної йому будівлі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що в першу чергу ТОВ "ВАГРА" в своєму клопотанні від 22.02.2013 року, а в другу чергу Київська міська рада в спірному рішенні від 23.10.2013, незаконно об`єднали в одне ціле земельну ділянку саме для нового будівництва та земельну ділянку саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, оскільки отримання права оренди на них, відповідно до вищевказаних норм, мало відбуватися в абсолютно різному порядку.

При цьому, спірне рішення Київської міської ради від 23.10.2013 не містить чіткого зазначення, яка саме частина вищевказаної ділянки (площа, установлені межі, як це передбачено ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу) призначалася та була необхідна саме для розміщення та обслуговування житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, відповідно до вимог наведеної редакції ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України, ні посилання на землевпорядну документацію, якою визначена така земельна ділянка відповідно до вищевказаних ДБН та СНіП.

Одночасно, колегія суддів приймає до уваги, що судом першої інстанції посилання … ТОВ "ВАГРА" на Технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористування №:72:215:0116 ТОВ "ВАГРА" по вул. Волгоградській, 25, як на підставу виникнення у відповідача права користування спірною земельною ділянкою, до уваги не прийняті, оскільки вказаний звіт є лише технічним документом, який встановлює межі та опис земельної ділянки, розробляється на замовлення особи, яка бажає отримати земельну ділянку та є підставою для прийняття відповідного рішення про виділення у користування земельної ділянки органом місцевого самоврядування. Крім того, як вбачається з пояснень представників сторін, вказаний технічний звіт складався у 2006 році для виділення відповідачу земельної ділянки для облаштування рекреаційної та паркової зони, а не для будівництва.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає законним висновок суду першої інстанції, що рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №19/9907 прийнято з порушенням вимог норм ст.ст.120, 124, 134, 135 ЗК України, без проведення земельних торгів, а тому є підстави для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування вказаного рішення Київської міської ради, та, відповідно, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАГРА", зареєстрованого Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1100, а також визнання відсутності у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3427588,16 грн. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва".

Таким чином, у справі № 910/4528/15-г судами було встановлено обставини стосовно того, що ТОВ "ВАГРА" отримало в оренду земельну ділянку в розмірі, який перевищує площу належної йому будівлі, і не тільки для обслуговування та експлуатації житлового будинку, а і для нового будівництва. Верховний Суд у постанові від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г дійшов висновку про незаконне об`єднання Київрадою в одне ціле земельних ділянок для нового будівництва та для обслуговування та експлуатації житлового будинку по вул. Волгоградській, 25, оскільки отримання права оренди на них мало відбуватися в різному порядку. Водночас Верховним Судом зауважено, що отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної ТОВ "ВАГРА" будівлі, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статей 134, 135 Земельного кодексу України.

Враховуючи постанову Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, ТОВ "ВАГРА" звернулося до Київради із заявою (клопотанням) про продаж на земельних торгах (аукціоні) права оренди спірної земельної ділянки по вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва, для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку (а.с. 131 т. 1).

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент земельних ресурсів, відповідач-2) листом від 24.05.2018 № 0 (а.с. 132 т. 1), з посиланням на приписи статті 134 Земельного кодексу України, повідомив ТОВ "ВАГРА", що продаж земельної ділянки на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва чи права оренди на неї на земельних торгах є неможливим, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ "ВАГРА".

Оскільки Департаментом земельних ресурсів повідомлено ТОВ "ВАГРА" про неможливість продажу на земельних торгах права оренди на спірну земельну ділянку, ТОВ "ВАГРА" звернулось за захистом свого порушеного права до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (відповідач-1), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач-2), у якому просило зобов`язати відповідачів у місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили підготувати відповідний проєкт рішення, включити до порядку денного та розглянути проєкт рішення щодо питання "Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва" (справа № 910/10436/18).

Справа № 910/10436/18 розглядалась судами неодноразово.

Постановою Верховного Суду від 22.05.20219 у справі № 910/10436/18 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції

За результатом нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2020 у справі № 910/10436/18, у задоволенні позову ТОВ "ВАГРА" відмовлено.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 у справі № 910/10436/18 (а.с. 177-182 т. 1) зазначив:

"31. …спір між сторонами у справі фактично зводиться до того, чи можливе отримання на конкурентних засадах права оренди земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача, проте площа якої значно перевищує площу відповідної нерухомості.

35. ТОВ "ВАГРА" у межах даного спору доводить наявність у нього права на отримання на конкурентних засадах права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га, на якій розташоване належне йому нерухоме майно. Набуття такого права позивач пов`язує з неможливістю фактичної реалізації висновків Верховного Суду у справі № 910/4528/15-г про отримання права оренди спірної земельної ділянки у різному порядку (під нерухомим майном поза конкурсом, а частини, що перевищує площу нерухомості, на конкурентних засадах) з підстав технічної неможливості поділу такої земельної ділянки з метою виокремлення тієї частини, яка необхідна безпосередньо для експлуатації та обслуговування нерухомого майна. Порушення ж свого права позивач вбачає у відмові відповідачів у продажу права оренди всієї ділянки на конкурсі з посиланням на розташування на ній нерухомості позивача.

36. За змістом частини 2 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

37. Відповідно до частин 1, 2 статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

38. Судами у даній справі встановлено, що на спірній земельній ділянці площею 0,1521 га розташовано належне позивачу нерухоме майно, що в силу приписів частини 2 статті 134 ЗК України виключає можливість продажу такої земельної ділянки на конкурентних засадах, про що цілком правомірно зазначено і відповідачем-2 в листі від 24.05.2018 № 0.

39. У той же час, як встановлено судами та не заперечується і самим позивачем, межі спірної земельної ділянки значно перевищують площу нерухомості позивача, що відповідно до вимог статей 124, 134 ЗК України передбачає продаж права оренди частини земельної ділянки, яка не зайнята нерухомістю, на конкурентних засадах.

40. Єдиним доводом позивача у підтвердження неправомірності відмови відповідачів у продажу права оренди всієї ділянки площею 0,1521 га на земельних торгах є неможливість поділу спірної земельної ділянки, яка вже сформована як єдиний об`єкт. Однак відповідна обставина (неможливість поділу земельної ділянки) не була встановлена судами як у межах справи № 910/4528/15-г, так і при вирішенні спору у межах даної справи внаслідок її недоведення позивачем…

41. Крім того, Верховний Суд відмічає, що процесуальна поведінка позивача у даній справі … свідчить про те, що останній зосередився не на доведенні порушення свого права з боку відповідачів або підтвердженні неправильного правозастосування судами першої та апеляційної інстанції, а перетворив цей спір у спробу нівелювати негативний для себе результат вирішення іншого спору у справі № 910/4528/15-г та фактично намагається у такий спосіб оскаржити постанову Верховного Суду від 09.02.2018 у наведеній справі".

Таким чином, у справі № 910/10436/18 судами було встановлено обставини стосовно того, що на спірній земельній ділянці площею 0,1521 га розташовано належне позивачу нерухоме майно, що в силу приписів частини 2 статті 134 ЗК України виключає можливість продажу такої земельної ділянки на конкурентних засадах, при цьому межі спірної земельної ділянки значно перевищують площу нерухомості позивача, що відповідно до вимог статей 124, 134 ЗК України передбачає продаж права оренди частини земельної ділянки, яка не зайнята нерухомістю, на конкурентних засадах.

З матеріалів даної справи вбачається, що з метою з`ясування можливості поділу земельної ділянки кадастровий номер :72:215:0116, площею 0,1521 га, без втрати її функціонального призначення, ТОВ "ВАГРА" в порядку статті 101 ГПК України (проведення експертизи на замовлення учасників справи) звернулось до ТОВ "Науково дослідна лабораторія судових експертиз" щодо проведення судової земельно-технічної експертизи по господарській справі № 910/4528/15-г, на вирішення експертизи поставлено питання: Чи можливий поділ земельної ділянки кадастровий номер :72:215:0116, площею 0,1521 га, розташована за адресою: місто Київ, вулиця Волгоградська, 25 на дві та більше земельних ділянок без шкоди для експлуатації та обслуговування розташованого на вказаній земельній ділянці нежитлового будинку № 25 по вулиці Волгоградській таким чином, щоб після поділу одна земельна ділянка обмежувалась виключно площею забудови нежитлового будинку № 25 по вулиці Волгоградська?

Проведення експертизи було доручено судовому експерту Тарану Олександру Сергійовичу.

Відповідно до Висновку експерта № 03/21 судової земельно-технічної експертизи від 09.02.2021 (а.с. 183-194 т. 1) (далі - Висновок експерта) експерт встановив:

"Поділ земельної ділянки кадастровий номер :72:215:0116, площею 0,1521, на дві та більше земельних ділянок без шкоди для експлуатації та обслуговування розташованого на земельній ділянці нежитлового будинку по вул. Волгоградській, 25 в м. Київ таким чином, щоб після поділу одна земельна ділянка обмежувалась виключно площею забудови нежитлового будинку, технічно не надається можливим, з наступних причин:

- унеможливлюється технічне обслуговування зовнішніх каналізаційних трубопроводів нежитлового будинку;

- не буде дотримано п. 6.1.14 та параметрів таблиці 6.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», в частині граничних параметрів забудови земельної ділянки;

- не буде дотримано п. 6.1.27 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», в частині забезпечення проїзду до окремо розташованого будинку;

- не буде забезпечено можливість проходу до нежитлового будинку з боку території загального користування;

буде відсутня можливість проведення поточних та капітальних ремонтів зовнішніх несучих та огороджувальних конструкцій".

Зважаючи на наведений висновок судового експерта, ТОВ "ВАГРА" звернулося до Департаменту земельних ресурсів із клопотанням щодо продажу на земельних торгах права оренди на земельну ділянку на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва (вих. № 2 від 18.02.2021) (а.с. 197-199 т. 1), відповідно до якого просило підготувати проєкт рішення Київської міської Ради "Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :72:215:0116, на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському р-ні м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку" та вчинити всі необхідні дії для включення його до порядку денного сесії Київської міської Ради.

Департамент земельних ресурсів листом № 05708-5790 від 17.03.2021 (а.с. 195-196 т. 1) повідомив ТОВ "ВАГРА" про те, що відповідно до статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.03.2021 (номер інформаційної довідки 248540718) на земельній ділянці зареєстровано одноповерховий нежитловий будинок, власником якого є ТОВ "ВАГРА", а отже підстави для підготовки проєкту рішення Київської міської ради "Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :72:215:0116, на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському р-ні м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку" відсутні.

Отримавши відмову Департаменту земельних ресурсів у підготовці проєкту рішення Київської міської ради, ТОВ "ВАГРА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Департаменту земельних ресурсів у місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду підготувати та направити на розгляд Київської міської ради проект рішення "Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :72:215:0116, на вулиці Волгоградській, 25 у Солом`янському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку"; про зобов`язання Київради включити до порядку денного чергового пленарного засідання питання "Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :72:215:0116, на вулиці Волгоградській, 25 у Солом`янському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку" (справа № 910/5309/21).

Ухвалою Господарського суду міста Києва 06.04.2021 у справі № 910/5309/21, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.08.2021 відмовлено ТОВ "ВАГРА" у відкритті провадження у справі № 910/5309/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

З метою оформлення права користування земельною ділянкою на вулиці Волгоградській, 25 у Солом`янському районі міста Києва, кадастровий номер :72:215:0116, площею площею 0, 1521 га, ТОВ "ВАГРА" звернулось до Київради із заявою про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 27.10.2021 (а.с. 217 т. 1).

Департамент земельних ресурсів листом № 05716-31136 від 22.11.2021 (а.с. 218-219 т. 1) повернув ТОВ "ВАГРА" через адміністратора дозвільного центру документи, додані до заяви від 27.10.2021, пославшись на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/4528/15-г, яким:

- визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва",

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАГРА", зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1100,

- визнано відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3427588,16 грн. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Таку відмову позивач вважає незаконною, оскільки позивач є власником нежитлової будівлі, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :72:215:0116 площею 0,1521 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, а отже має право набути право оренди на спірну земельну ділянку без проведення земельних торгів.

За наведених обставин ТОВ "ВАГРА", вважаючи порушеним своє право на користування земельною ділянкою площею 0,1521 га, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, звернулось до Господарського суду міста Києва з даним позовом до Київради (відповідач-1), Департаменту земельних ресурсів (відповідач-2) про зобов`язання відповідача-2 у місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду підготувати проєкт рішення Київської міської ради "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва"; про зобов`язання відповідача-1 включити до порядку денного чергового пленарного засідання розгляд питання "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва".

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, законами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно зі ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві і Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (частини 1, 2, 3 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 142 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 цього України "Про столицю України - місто-герой Київ" у місті Києві діють представницькі органи місцевого самоврядування - Київська міська рада, районні в місті ради (у разі утворення), які є юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через opгани місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 4 Закону України Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема законності, поєднання місцевих і державних інтересів, державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування.

За змістом ч. 1, 5, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Отже, зі змісту ст.ст. 140, 142, 143 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 18 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", ст.ст. 1, 2, 4, 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування, матеріальною основою якого є, у тому числі земля, правомочності власника щодо якої від імені та виключно в інтересах територіальної громади виконує відповідна рада.

Відповідно до п. "а", "в" ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частина 1 статті 116 ЗК України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до змісту цієї норми закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 124 ЗК України (в редакції, чинній станом на час повернення (27.11.2021) відповідачем-2 позивачеві документів, доданих до заяви позивача про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 27.10.2021 № 50014-01-03) передбачено порядок передачі земельних ділянок в оренду.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (частина 2 статті 124 ЗК України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частина 3 статті 124 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, якою визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі електронного аукціону в режимі реального часу в мережі Інтернет, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з переможцем земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу ціну за придбання прав емфітевзису, суперфіцію, або найвищий розмір орендної плати, зафіксовані під час проведення земельних торгів (далі - цінова пропозиція).

Згідно з ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 377 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України у наведеній редакції при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Таким чином, вищенаведені норми станом на момент укладення Договору купівлі-продажу нежилого будинку від 10.11.2004 прямо передбачали перехід за результатами відчуження до нового власника житлового будинку, будівлі або споруди права користування виключно тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г.

Крім того, правові висновки щодо застосування норм ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України містить постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц, які враховуються судом у сукупності викладеного у постанові, а саме:

42. Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц).

43. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України).

44. Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

45. Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду (див висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16).

46. Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (див. пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

47. Іншими словами, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна.

49. Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (див. пункти 8.16 і 8.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд при вирішення спору у даній справі № 910/20896/21 враховує висновки щодо застосування норм ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, викладені у вищенаведених постановах Верховного Суду.

Спір у даній справі № 910/20896/21 виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, відповідач-2 листом № 05716-31136 від 22.11.2021 незаконно повернув позивачеві документи, додані до заяви позивача про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 27.10.2021 № 50014-01-03, внаслідок чого порушено право позивача на користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, яке належить позивачеві на праві власності.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на підставі Договору купівлі-продажу нежилого будинку від 10.11.2004 набув у власність нежитловий будинок (літ. "А"), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, загальною площею 279, 20 кв. м, право власності на який зареєстровано позивачем 07.11.2013.

Судами під час розгляду справ № 91084528/15-г, № 910/10436/18 встановлено, а також підтверджується позивачем у позовній заяві у даній справі, що право користування земельною ділянкою під нежитловим будинком (літ. "А"), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25, загальною площею 279,20 кв. м, не було оформлено у ТОВ «КИЇВТРЕЙД» (попередній власник будівлі), а земельна ділянка з кадастровим номером :72:215:0116 на момент укладення Договору купівлі-продажу нежилого будинку від 10.11.2004 не була сформована та не була об`єктом речового права.

Відтак, враховуючи норми ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України та правові висновки Верховного Суду щодо їх застосування, підставним є висновок стосовно того, що якщо у попереднього власника об`єкта нерухомого майна право користування не було оформлено, то новий власник нерухомого майна набуває права користування лише тією частиною земельної ділянки, на якій цей об`єкт розміщений (тобто по межі фундаменту) та частиною, яка необхідна для обслуговування (відповідно до ДБН та державних санітарних норм).

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :72:215:0116 була сформована відповідно до технічної документації, виготовленої у 2006 році ПП "Сектор" на замовлення ТОВ "ВАГРА" (визначений кадастровий номер земельної ділянки; визначено межі вказаної земельної ділянки та площу, яка складає 1523,81 кв. м; встановлено та узгоджено в натурі зовнішні межі земельної ділянки).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.03.2021 (номер інформаційної довідки 248540718) на земельній ділянці з кадастровим номером :72:215:0116 зареєстровано одноповерховий нежитловий будинок, власником якого є ТОВ "ВАГРА".

Судом враховано, що в межах справи № 910/4528/15-г прокурором оскаржувалось рішення Київської міської ради про передачу ТОВ "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Суд звертає увагу, що у заяві (клопотанні) про продаж земельної ділянки без земельних торгів № К-34849 від 05.07.2018, клопотанні щодо продажу на земельних торгах оренди на земельну ділянку № 2 від 18.02.2021, заяві про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 26.10.2021 позивач фактично заявляє намір до нового будівництва, оскільки вказує цільове призначення земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку.

Як встановлено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, залишеним без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018, встановлено, що рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 прийнято з порушенням норм статей 120, 124, 134, 135 Земельного кодексу України, без проведення земельних торгів, та, відповідно, задоволено позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування вказаного рішення Київської міської ради, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та ТОВ "ВАГРА", зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1100, а також визнано відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3427588,16 грн. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, яке набрало законної сили, та яким скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907, визнано недійсним Договір оренди спірної земельної ділянки площею 0,1521 та визнано відсутнім у ТОВ "ВАГРА" права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, є преюдиційними та не підлягають повторному доказуванню.

Як зазначено в рішенні Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, з чим погодився і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 09.02.2018, наявні підстави для отримання ТОВ "ВАГРА" згідно положень частини 2 статті 134 Земельного кодексу України на позаконкурентних засадах земельної ділянки, на якій безпосередньо розташована належна йому будівля, для обслуговування належної відповідачу нежилої будівлі площею, що не перевищує площі вказаної будівлі.

Разом з тим, отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної ТОВ "ВАГРА" будівлі, зокрема 0,1521 га, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статтями 134, 135 Земельного кодексу України.

Також Верховний Суд у постанові від 09.02.2018 дійшов висновку, що в першу чергу ТОВ "ВАГРА" в своєму клопотанні від 22.02.2013, а в другу чергу Київська міська рада в спірному рішенні від 23.10.2013, незаконно об`єднали в одне ціле земельну ділянку саме для нового будівництва та земельну ділянку саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, оскільки отримання права оренди на них, відповідно до вищевказаних норм, мало відбуватися в абсолютно різному порядку.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 у справі № 910/10436/18 відзначив: "39. …, як встановлено судами та не заперечується і самим позивачем, межі спірної земельної ділянки значно перевищують площу нерухомості позивача, що відповідно до вимог статей 124, 134 ЗК України передбачає продаж права оренди частини земельної ділянки, яка не зайнята нерухомістю, на конкурентних засадах".

Враховуючи встановлені судами у межах справ №910/4528/15-г, № 910/10436/18 обставини, які є преюдиційними та не підлягають повторному доведенню, а відтак не можуть бути поставлені під сумнів судом під час розгляду даної справи № 910/20896/21, суд доходить висновку, що Департамент земельних ресурсів обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його звернення і повернув позивачу документи, додані до його заяви про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 27.10.2021, пославшись при цьому на ч. 2 ст. 20, ч. 1 ст. 123 ЗК України, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/4528/15-г, оскільки отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної ТОВ "ВАГРА" будівлі, зокрема 0,1521 га, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статтями 134, 135 Земельного кодексу України.

Таке звернення позивача до відповідача (про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою) свідчить про те, що ТОВ "ВАГРА" знову об`єднано в одне ціле земельну ділянку як для нового будівництва, так і для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, набуття прав на які, як встановлено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г, відбувається в різному порядку.

З огляду на викладене, судовими рішеннями у справі №910/4528/15-г, які набрали законної сили та є обов`язковими до виконання, було встановлено необхідність дотримання двох різних процедур для отримання позивачем права оренди на спірну земельну ділянку, площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві з кадастровим номером :72:215:0116 площею 0,1521 га зареєстрована в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 14.09.2021 - а.с. 236 т. 1) .

Тобто, в даному випадку суд доходить висновку, що надання (передача) спірної земельної ділянки площею 0,1521 га по вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва без розроблення документації із землеустрою фактично неможливе без її поділу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно пункту 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Земельна ділянка саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, не була сформована як єдиний об`єкт цивільних прав з відповідною площею, установленими межами та кадастровим номером, що дозволяло б виділити її у складі вищевказаної земельної ділянки площею 0,1521 га.

При цьому, посилання позивача на Висновок експерта № 03/21 від 09.02.2021, згідно якого експерт дійшов висновку про неможливість поділу спірної земельної ділянки площею 0,1521 га, оскільки такий поділ матиме наслідком певну шкоду в експлуатації та обслуговуванні розташованого на цій ділянці нежитлового будинку площею 279,2 кв.м, - суд оцінює критично, оскільки при здійсненні нового будівництва (у спірній заяві про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою від 26.10.2021 позивач вказує цільове призначення земельної ділянки саме для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку) цілісність одноповерхового нежитлового будинку площею 279,2 кв.м, належного позивачу, буде порушено або або будинок буде демонтовано в цілому.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з ч. 5 ст. 101 ГПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Оцінивши Висновок експерта № 03/21 від 09.02.2021 разом із іншими доказами та встановленими судом обставинами у даній справі № 910/20896/21 за правилами, встановленими статтею 86 ГПК України, суд не приймає даний висновок у якості належного та допустимого доказу у справі № 910/20896/21, оскільки Висновок експерта № 03/21 від 09.02.2021 надано по іншій справі № 910/4528/15-г, яка фактично вирішена судом. Крім того, враховуючи висновки судів у справах № 910/4528/15-г, № 910/10436/18, поділ земельної ділянки з кадастровим номером :72:215:0116 є необхідним для можливості отримання позивачем частини площі земельної ділянки на позаконкурентних засадах (на якій безпосередньо знаходиться будівля позивача) та іншої частини площі земельної ділянки з дотриманням процедури проведення земельних торгів відповідно до статей 134, 135 ЗК України.

Також, суд наголошує на наступному.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й бути здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Як встановлено судом, відмова Департаменту земельних ресурсів позивачу у задоволенні його звернення про надання (передачу) земельної ділянки без розроблення документації із землеустрою, є законною, а відтак права позивача у даному спорі не є порушеними.

Водночас, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача-2 підготувати відповідний проєкт рішення, а відповідача-1 включити до порядку денного чергового пленарного засідання розгляд питання "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГРА" земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва" у будь-якому випадку є неефективним, оскільки прийняття рішення про зобов`язання Київської міської ради включити до порядку денного чергового пленарного засідання розгляд питання не свідчить про обов`язок відповідача-1 прийняти позитивне для позивача рішення із цього приводу.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Водночас, при ухваленні даного рішення судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України").

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладені обставини, відсутні обумовлені законом підстави для задоволення заявлених ТОВ "ВАГРА" у даній справі позовних вимог.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач у позовній заяві зазначив, що судові витрати складаються з суми судового збору у розмірі 4 540,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 22 800,00 грн.

Відповідачами-1, 2 не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду наведені приписи ст. 129 ГПК України та відмову в позові повністю, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 13, 20, 73-80, 86, 123, 124, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 25.07.2022

Суддя Оксана ГУМЕГА