УХВАЛА

21 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/1554/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК»

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Курдельчука І.Д.

від 12.08.2021

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Куксова В. В., Яковлєва М. Л., Шаптали Є. Ю.

від 23.02.2022

за позовом Фізичної особи-підприємця Бучацького Андрія Михайловича

до 1. Акціонерного товариства «УКРСИББАНК»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

про визнання незаконними дії з нарахування фактичного розміру грошового зобов?язання та зобов?язання за кредитними договорами та зобов?язання здійснити перерахунок,

за участю представників:

від позивача: не з`явилися,

від відповідача-1: Онищенко М.В., Люта В.В.,

від відповідача-2: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бучацький Андрій Михайлович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання незаконним розміру грошового зобов`язання у сумі 211 603,38 грн за кредитним договором від 24.01.2008 № 0; визнання незаконним розміру грошового зобов`язання у сумі 664 174 грн за кредитним договором від 02.07.2008 № 113675000 з урахуванням несплачених відсотків у сумі 37 171,07 доларів США; зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок фактичного розміру грошового зобов`язання за кредитним від 24.01.2008 № 0 із застосуванням 14% річних за користування кредитом та врахувати раніше сплачені кошти; зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок фактичного розміру грошового зобов`язання за кредитним 02.07.2008 № 113675000 без нарахування несплачених відсотків у сумі 37 171,07 доларів США та врахувати раніше сплачені кошти.

Вимоги обґрунтовані таким:

- 24.01.2008 між підприємцем (іпотекодавець) і банком (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки №13134, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю таке нерухоме майно - нерухомість, яке належить позичальнику, а саме: нежилі приміщення номер 18 та номер 19 (в літ. В), загальною площею 265,4 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 10; предметом іпотеки є власність іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого Ганчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.11.2015 за реєстровим № 4415, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13.10.2007 №2416015, і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримає право власності на предмет іпотеки;

- 24.01.2008 між підприємцем (позичальник) і банком (банк) було укладено Договір-1, за умовами якого банк зобов`язується надавати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 454 500 грн у порядку і на умовах визначених у Договорі-1;

- підприємець зазначив, що банк своїми діями унеможливив виконання позивачем умов кредитного договору з поверненню кредитних коштів, що встановлено Печерським районним судом міста Києва в ухвалі від 26.07.2016 у справі №757/14693/16-к та безпідставно нарахував відсотки за кредитним договором; договором факторингу від 12.12.2011 № 1 та договором відступлення права вимоги від 12.12.2011 передано право їх вимоги Товариству, яке керуючись вказаними договорами здійснило незаконний продаж майна підприємця.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022, у справі № 910/1554/19 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Бучацького Андрія Михайловича до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання незаконними дії з нарахування фактичного розміру грошового зобов`язання та зобов`язання за кредитними договорами та зобов`язання здійснити перерахунок відмовлено повністю.

Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 910/1554/19, у якій просило скасувати рішення апеляційного господарського суду в частині відмови в задоволенні його апеляційної скарги, та ухвалити нове рішення, яким змінити мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду, виключивши з неї зазначені ним положення. Підставою касаційного оскарження зазначено наявність випадку, передбаченого пунктом 1 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначив про те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме частин першої та п?ятої статті 236 та статей 73, 86 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19, від 04.06.2021 № 910/20365/17, від 14.02.2018 № 910/13195/17.

Верховний Суд ухвалою від 27.06.2022 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі № 910/1554/19 та призначив її до розгляду на 21 липня 2022 року об 11:00 год у приміщенні Касаційного господарського суду.

Під час підготовки справи до розгляду встановлено, що Верховний Суд ухвалою від 24.05.2022 у справі № 908/2287/17 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про стягнення 277 740 489, 29 грн передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновків щодо застосування частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, викладених у постановах Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 902/368/16, від 12.05.2021 у справі № 911/1099/20, від 26.05.2021 у справі № 910/8358/19. А саме від висновку про те, що здійснення судом процесуальних дій всупереч приписам процесуального закону (порушення норм процесуального права), якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення (частина 2 статті 311 Господарського процесуального кодексу України), може бути підставою касаційного оскарження лише у разі, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

У такому випадку, можливість звернення із касаційною скаргою щодо порушення процесуального права можливо лише з обставин, передбачених частинами 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, то це матиме наслідком обмеження сторін щодо звернення до Верховного суду із доводами про порушення інших норм процесуального права, які не охоплені вказаною статтею.

Ухвалою від 16.06.2022 справу № 908/2287/17 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Оскільки у цій справі касаційна скарга подана з підстав, передбачених пунктом 1 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неврахуванням висновків про застосування норм процесуального права, викладених у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19, від 04.06.2021 № 910/20365/17, від 14.02.2018 № 910/13195/17, правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 908/2287/17, має значення для надання правової оцінки правовідносинам у даній справі.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З врахуванням викладеного, Верховний Суд вважає за необхідне зупинити провадження згідно з приписами пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/2287/17.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, пунктом 11 статті 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/1554/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/2287/17.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кібенко

В. Студенець