ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.07.2022 Справа № 914/3110/21
Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства «Тепло-Інвест» про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом:Приватного підприємства «Тепло-Інвест», м. Вінниця,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Квадратний метр», м. Червоноград Львівська область,
про: стягнення 127386,35 грн.
За участю представників сторін:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
Судові процедури.
1. Рішенням Господарського суду Львівської області (суддя Гоменюк З. П.) від 14.02.2022 у справі № 914/3110/21 задоволено позов частково, стягнуто з відповідача 109425,97 грн основного боргу, 4616,88 грн пені, 1202,15 грн інфляційних втрат, 872,41 грн три відсотки річних та 2069,10 грн судового збору.
2. У позовній заяві позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається з витрат на оплату судового збору та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 30'000,00 грн.
3. 14 лютого 2022 року до завершення судових дебатів представником позивача зроблено усну заяву, у якій останній просить суд стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору та витрат на професійну правову допомогу. У даному судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
4. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та перебуванням судді Гоменюк З. П. у відпустці з 28.02.2022 по 18.03.2022, з 21.03.2022 по 23.04.2022, з 25.04.2022 по 09.05.2022 та з 10.05.2022 по 26.05.2022 включно повний текст рішення складено та підписано 27.05.2022.
5. 21 червня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача (вх. № 1874/22) про ухвалення додаткового рішення у справі, яким вирішити питання стягнення на користь заявника 30'000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
6. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022, вище вказану заяву передано для розгляду судді Трускавецькому В. П. у зв`язку з перебуванням судді Гоменюк З. П. у відпустці.
7. Ухвалою суду від 29.06.2022 призначено розгляд заяви ПП «Тепло-Інвест» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судовому засіданні на 13.07.2022.
9. На електронну адресу суду 12.07.2022 надійшла заява представника позивача про проведення судового засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат без його участі.
10. У судове засідання з розгляду заяви ПП «Тепло-Інвест» про ухвалення додаткового рішення сторони не забезпечили явку повноважних представників. Відповідач причин такої неявки не повідомив суду.
11. У судовому засіданні 13.07.2022 підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення без їх проголошення.
12. У заяві про ухвалення додаткового рішення ПП «Тепло-Інвест», просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 30'000,00 грн. На підтвердження заявленого сторона подає копію Договору про надання правової допомоги від 20.09.2021, копію Додаткової угоди № 2 до зазначеного Договору, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 23/09/2021 від 23.09.2021, № 24/09/2021 від 24.09.2021 та № 27/09/2021 від 27.09.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру адвоката на надання правничої допомоги.
13. Товариство з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Квадратний метр» у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення просить суд заяву ПП «Тепло-Інвест» залишити без розгляду, а у випадку, якщо суд дійде переконання про підставність такої заяви зменшити розмір заявлених витрат до 5'000,00 грн.
Обставини справи.
14. 20 вересня 2021 року між Хейнісом Олександром Грогоровичем (надалі - Адвокат) та ПП «Тепло-Інвест» (надалі Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (надалі - Договір). За умовами цього Договору.
15. Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду), у фіксованому розмірі, за, надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (п. 1.1. Договору).
16. Відповідно до п. 5.1. Договору детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та додаткових витрат, пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та визначається додатковою(ми) угодою(ми) до цього Договору.
17. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 (п. 3.1. Договору).
18. Згідно з Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги від 20 вересня 2021 року (надалі Додаткова угода) Сторони за цією Додатковою угодою домовились, що Адвокат на виконання умов основного Договору про надання правової допомоги від 20 вересня 2021 року зобов`язується надати Клієнту наступні послуги:
- підготувати та подати до Господарського суду Львівської області позовну заяву Клієнта до товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Квадратний метр» про стягнення заборгованості (основного боргу, пені, 3% річних, втрат від інфляції) за договором на виконання робіт № 06-01/05-21 від 06.05.2021, в строк до 15.10.2021 (п. 1.1 Додаткової угоди).
- представляти інтереси Клієнта у господарському суді Львівської області за позовною заявою Клієнта до товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Квадратний метр» про стягнення заборгованості (основного боргу, пені, 3% річних, втрат від інфляції) за договором на виконання робіт № 06-01/05-21 від 06.05.2021 (п. 2 Додаткової угоди).
21. На виконання п. 5 Додаткової угоди Клієнтом сплачено на користь Адвоката обумовлену ними суму, а саме:
22. Адвокат, виконуючи свій кореспондуючий обов`язок перед Клієнтом, підготував та подав до Господарського суду Львівської області позовну заяву у даній справі. У абзаці 10 на 3 аркуші такої позовної заяви адвокатом зазначено орієнтовний перелік наданих послуг та їх вартість:
- Вивчення документів, наданих для написання позовної заяви 3000,00 грн.;
- Надання усних консультацій клієнту 3000,00 грн.;
- Підготовка та написання позовної заяви, підготовка додатків 7000,00 грн.;
Позиція суду.
23. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
24. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
25. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
26. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
27. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
28. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
29. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
30. Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
31. За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
32. Частина друга та третя статті 126 ГПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
35. Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
36. За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
37. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
38. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
39. У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
40. Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
41. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
42. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
43. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
44. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
45. Частиною 1 статті 26 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
46. Згідно з статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
47. Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.
48. Варто зазначити, що аналогічних висновків у подібних правовідносинах дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019.
49. В той же час, надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
50. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року в справі № 910/2170/18.
51. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем подано копію Договору про надання правової допомоги від 20.09.2021, копію Додаткової угоди № 2 до зазначеного Договору, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 23/09/2021 від 23.09.2021, № 24/09/2021 від 24.09.2021 та № 27/09/2021 від 27.09.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру адвоката на надання правничої допомоги. Зазначеними матеріалами підтверджено надання адвокатом правничої допомоги ПП «Тепло-Інвест».
52. Судом з`ясовано договірну вартість наданих послуг (п. 19 даного додаткового рішення) та види цих послуг із відображенням часу використаного на кожну із них (п. 22 даного додаткового рішення).
53. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
54. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
55. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
56. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
57. У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача зазначив, що позивач всупереч ч. 8 ст. 129 ГПК України не подав до суду заяви про стягнення витрат на правову допомогу до початку судових дебатів, як і не подав суду попереднього розрахунку суми витрат, що останній очікує понести у звязку із розглядом даної справи у суді, відтак, на підставі зазначеного заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає бути залишеною без розгляду.
58. Відповідач заперечуючи вказав, що заявлена позивачем сума витрат на адвокатську допомогу не є обґрунтованою та документально доведеною, а відтак, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат. Квитанції до прибуткових касових ордерів суперечать дійсним обставинам справи, поданий позивачем опис виконаних робіт не доводить надання правової допомоги, оскільки відсутні докази вивчення адвокатом документів (доказів), надання усних консультацій та ін. Крім того, у всіх документах, що надані представником позивача відсутні будь які застереження щодо того, що такі послуги надано саме у господарській справі № 914/3110/21. Відтак, у прохальній частині своїх заперечень відповідач просить залишити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду, а у випадку, якщо суд дійде переконання про підставність такої заяви зменшити розмір заявлених витрат до 5'000,00 грн.
59. Проаналізувавши подані позивачем матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію розумності з огляду на наступне.
60. Підготовка позовної заяви має більш шаблонний характер, позовна заява складена на 3 аркушах, обсяг технічної та бухгалтерської роботи перевищує обсяг юридичної, тому є незначним, а відтак розмір витрат за таку послугу, яку заявив до стягнення позивач є необгрунтованим та неспівмірним із заявленими позовними вимогами.
61. Даний спір є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають при укладенні договорів. Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно - правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, позовна заява не містить посилань на практику Верховного Суду та/чи практику Європейського суду з прав людини, що може свідчити про підготовку документа високої складності, відтак, суд вважає обгрунтованим та таким, що відповідає критерію реальності (дійсності) та розумності, розмір витрати на оплату послуг щодо складання позовної заяви у сумі 3'000,00 грн.
62. Крім того, виокремлення адвокатом «вивчення документів, наданих для написання позовної заяви» як самостійного виду адвокатської послуги є необгрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки та написання позовної заяви, підготовки додатків», а тому визначення оплати на суму 3000,00 грн є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги.
63. Також, суд вказує, що дана справа не є складною, а відтак, сумнівною є сума, вказана адвокатом у розмірі 3000,00 грн. за надання усних консультацій клієнту.
64. Разом з тим, суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
65. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).
67. Підсумовуючи наведене вище, беручи до уваги заперечення відповідача проти розміру відшкодування, здійснивши відповідну оцінку заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правову допомогу в сумі 30'000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.
68. Здійснивши відповідні розрахунки суд вказує, що витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи, підлягають частковому задоволенню, в сумі 7'000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 19.07.2022.

Суддя Трускавецький В.П.