УХВАЛА

13 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 909/298/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

представників учасників справи:

ОСОБА_1 - Широких Ю.В.,

Івано-Франківської обласної організації національної спілки художників України - Благодира С.М.,

ОСОБА_2 - не з`явились,

ОСОБА_3 - особисто,

ОСОБА_4 - особисто,

ОСОБА_5 - особисто, ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 - особисто, ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 - особисто,

ОСОБА_10 - особисто,

ОСОБА_11 - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_12 - особисто,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 (суддя Максимів Т.В.)

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 (колегія суддів: Руденко М.А., Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.)

у справі за позовом ОСОБА_1

до Івано-Франківської обласної організації національної спілки художників України (далі - Організація спілки художників)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2 ,

2) ОСОБА_3 ,

3) ОСОБА_4 ,

4) ОСОБА_5 ,

5) ОСОБА_7 ,

6) ОСОБА_9 ,

7) ОСОБА_10 ,

8) ОСОБА_11 ,

9) ОСОБА_12 ,

про визнання недійсним та скасування рішення загальних (виборних) зборів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Організації спілки художників про визнання недійсним та скасування рішення загальних (виборних) зборів відповідача від 28.12.2018 №29.

2. Позов мотивований тим, що 28.12.2018 на час прийняття відповідачем рішення загальних (виборних) зборів, яке оформлене протоколом №29, позивач не був виключений зі складу Національної спілки художників України в порядку, передбаченому статутом Організації спілки художників, а тому, приймаючи вказане рішення, відповідач порушив його право обирати і бути обраним до керівних, виконавчих і контрольно-ревізійних органів організації. Позивач зазначив, що спірний протокол містить недостовірні дані щодо результатів голосування на виборних зборах і не відповідає статуту Організації спілки художників, а особи, які фактично не були обрані до складу правління, від імені правління порушили його право на користування творчою майстернею.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Господарський суду Івано-Франківської області рішенням від 22.09.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022, у задоволенні позовних вимог відмовив через застосування позовної давності.

4. При цьому суд апеляційної інстанції вказав, що заявлена у апеляційній скарзі позиція, яка ґрунтується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.03.2020 у справі №904/868/19, що застосування п.8 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) можливе лише до товариств з обмеженою (далі - ТОВ) та додатковою відповідальністю (далі - ТДВ), оскільки відповідні зміни вносились до ЦК Законом "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", не відповідає принципу верховенства права та порушує юридичну визначеність. Норми Конституції України, ЦК, Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не ставлять у залежність застосування норм права до нормативно-правових актів, якими вносились такі зміни.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

5. 04.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на п.1 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 у справі №904/686/19, стосовно застосування статей 257 та 258 ЦК.

7. Скаржник, зокрема, зазначає:

- суди помилково застосували норму ст.258 ЦК, у той час як повинні були застосувати норму ст.257 ЦК;

- Західний апеляційний господарський суд відмовився застосовувати висновок щодо застосування п.8 ч.2 ст.258 ЦК в подібних правовідносинах, наведений у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №904/868/19, оскільки вважає цю постанову незаконною; суд апеляційної інстанції узяв на себе повноваження надавати оцінку законності судового рішення суду касаційної інстанції, що не передбачено ГПК;

- встановивши, що відповідач є добровільним об`єднанням професійних творчих працівників у сфері культури, які проводять творчу діяльність на професійній основі, результатом якої є створення або інтерпретація творів у сфері культури та мистецтва, і не має на меті отримання прибутку, суди попередніх інстанцій, з урахуванням постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №904/868/19, застосували норму ст.258 ЦК, яка не підлягає застосуванню до цих правовідносин.

8. 21.06.2022 на адресу Верховного Суду надійшли відзив ОСОБА_7 , відзив ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , а також відзив Організації спілки художників на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких просять залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. У відзивах зокрема, вказано, що суд першої інстанції правомірно застосував п.8 ч.2 ст.258 ЦК; Організація спілки художників в розумінні ст.85 ЦК є товариством, що свідчить про поширення на неї п.8 ч.2 ст.258 ЦК щодо застосування спеціальної позовної давності в один рік.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

9. Верховний Суд ухвалою від 30.05.2022 відкрив касаційне провадження у справі №909/298/21 та призначив її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.07.2022; у судовому засіданні 06.07.2022 оголосив перерву до 13.07.2022.

10. У судовому засіданні 13.07.2022 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив рішення про передачу справи на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі ч.1 ст.302 ГПК.

ПІДСТАВИ ДЛЯ ПЕРЕДАЧІ СПРАВИ НА РОЗГЛЯД ПАЛАТИ

11. Ключовим доводом касаційної скарги є неправомірність застосування судами попередніх інстанцій спеціальної позовної давності в один рік, передбаченої п.8 ч.2 ст.258 ЦК.

12. Скаржник вважає, що відповідно до висновку, що міститься в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №904/686/19, скорочена позовна давність в один рік застосовується лише у випадку оскарження рішень загальних зборів ТОВ та ТДВ. Відтак, на думку скаржника, у цій справі мала би бути застосована загальна позовна давність у три роки, передбачена ст.257 ЦК.

13. У постанові від 18.03.2020 у справі №904/686/19 при вирішенні спору щодо визнання недійсним рішення загальних зборів членів фермерського господарства Верховний Суд дійшов висновку, що "оскільки скорочений строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, що встановлений п.8 ч.2 ст.258 ЦК, який набув чинності 17.06.2018 відповідно до Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", застосовується лише до оскарження рішень товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю і не застосовується до вимог про визнання недійсним рішення інших юридичних осіб, в тому числі рішень власників фермерського господарства, що є предметом спору у цій справі. Виходячи із суті спірних правовідносин, вимоги Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", яким встановлена спеціальна позовна давність щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, не можуть застосовуватися за аналогією закону до вимог про оскарження рішень власників фермерського господарства відповідно до ст.8 ЦК. У такому разі, оскільки інше не передбачено законом, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст.257 ЦК)".

14. Аналогічний висновок міститься і в низці інших постанов:

- у постановах від 09.09.2021 у справі №916/161/20 та від 20.05.2020 у справі №904/393/20, де вирішувався спір про визнання недійсним рішення засновників приватного підприємства;

- у постановах від 22.06.2021 у справі №910/9672/20, від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 08.06.2022 у справі №908/1206/20, де вирішувався спір про визнання недійсним рішення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ).

15. В ухвалі Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №916/2541/20 аналогічний правовий висновок був застосований щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення зборів садівничого кооперативу.

16. Однак цей правовий висновок вбачається помилковим відповідно до такого.

17. Законом "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 №2275-VIII (набрав чинності 17.06.2018) ч.2 ст.258 ЦК доповнено п.8, відповідно до якого позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

18. Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання щодо застосування п.8 ч.2 ст.258 ЦК, необхідно брати до уваги безпосередньо зміст норми ЦК, а не назву нормативного акту, на підставі якого до ЦК були внесені відповідні зміни. Вказана норма не конкретизує, що вона підлягає застосуванню саме до ТОВ та ТДВ, а містить більш широке поняття "товариство".

19. Відповідно до ч.2 ст.83 ЦК товариство є організацією, створеною шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

20. Товариством в розумінні ч.2 ст.83 ЦК є не лише ТОВ та ТДВ, однак й інші підприємницькі та непідприємницькі товариства. Підприємницькими є всі види господарських товариств і виробничі кооперативи. Непідприємницькими товариствами є об`єднання громадян, релігійні організації, невиробничі (споживчі) кооперативи, біржі та інші.

21. Зокрема, Закон "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у ст.4 встановлює, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

22. Закон "Про громадські об`єднання" у ч.5 ст.1 передбачає, що громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

23. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №916/2813/18 зроблено висновок, що приватне підприємство є товариством. Зокрема, у цій постанові вказано:

8.17. Разом із цим за ознакою наявності чи відсутності учасників юридичні особи поділяються на товариства та установи, у зв`язку із чим приватне підприємство є товариством, оскільки воно має хоча б одного учасника.

8.18. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦК товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку. Отже, якщо приватне підприємство створене для ведення підприємницької діяльності й розподілу прибутку між учасниками (засновниками), то таке приватне підприємство є підприємницьким товариством.

24. Колегія суддів вважає, що правовідносини у сфері корпоративного управління, що виникають між учасниками та товариствами різних організаційно-правових форм є в цілому подібними, про що додатково свідчить наявність у ЦК загальних норм, що регулюють порядок управління товариством, в тому числі шляхом ухвалення загальними зборам відповідних рішень (статті 97, 98 ЦК). Ці норми поширюються на всі товариства - як підприємницькі, так і непідприємницькі.

25. Подібний висновок неодноразово робився Верховним Судом у справах про визнання недійсними рішень загальних зборів, зокрема у постановах від 05.11.2019 у справі №922/80/18, від 21.04.2021 у справі №902/1051/19, від 28.07.2021 у справі №918/456/20.

26. Крім того, прикінцевими та перехідними положеннями Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" крім зазначених вище змін до ст.258 ЦК було внесено зміни до цілої низки інших норм ЦК та інших законодавчих актів, дія яких поширюється на всіх юридичних осіб.

27. Так, вказаним Законом:

- внесені зміни до ст.79 "Створення та діяльність господарських товариств" та ст.86 "Обмеження на формування статутного (складеного) капіталу господарського товариства" Господарського кодексу України (далі - ГК);

- внесено зміни до частин 1, 3 ст.98 ЦК ("Загальні збори учасників товариства"), виключено ч.5 цієї статті;

- викладено в новій редакції ст.100 ЦК "Вихід та виключення з товариства";

- доповнено новими частинами 2, 3, 4 ст.104 ЦК "Припинення юридичної особи";

- внесено зміни до низки статей Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

28. Частина зазначених законодавчих змін до ЦК, ГК, Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", як і у випадку з доповненнями до ст.258 ЦК, стосуються юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм в цілому або всіх товариств, а не лише ТОВ та ТДВ.

29. При цьому в пояснювальній записці до проекту Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що "проектом пропонується ліквідувати суттєву прогалину у регулюванні діяльності юридичних осіб, пов`язану із процедурою, підставами та правовими наслідками визнання недійсними рішень загальних зборів учасників". У зв`язку з цим пропонувалось внести відповідні зміни до ч.5 ст.98, статей 99, 100, 104, 106, 110, 111 115, 203, 228, ст.258 ЦК, статей 79-92, 207, 208 ГК, статей 17, 25, 36 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" тощо.

30. Щодо внесення змін до ст.258 ЦК в зазначеній пояснювальній записці до Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що "комплексне вирішення проблеми недійсності рішень загальних зборів з підстав процедурних порушень при їх прийнятті вимагає певного обмеження в часі ризику визнання такого рішення недійсним з тим, щоб гарантувати певну стабільність відносин як між учасниками товариства, так і між товариством та його контрагентами. Цього пропонується досягти шляхом доповнення ч.2 ст.258 ЦК України "Спеціальна позовна давність" додатковим п.8, відповідно до якого до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів застосовуватиметься скорочений строк позовної давності в один рік. При цьому враховано, що якщо порушення стосуються не процедурних питань, а змісту рішень, то передбачена проектом нікчемність таких положень, тобто відсутність юридичної сили в силу закону (а не в силу рішення суду, як у випадку оспорюваних положень) призводить до неможливості порушень будь-чиїх прав чи інтересів прийняттям таких положень".

31. З наведеного вбачається, що хоча відповідні зміни і вносились на підставі Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який має обмежений предмет регулювання (щодо ТОВ та ТДВ), однак законодавець мав намір поширити відповідні зміни на всі юридичні особи (товариства).

32. Зазначене унеможливлює обмежувальне тлумачення положень п.8 ч.2 ст.28 ЦК в частині застосування його лише щодо ТОВ та ТДВ.

33. Отже, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, що міститься у постановах від 18.03.2020 у справі №904/686/19, від 22.06.2021 у справі №910/9672/20, від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 08.06.2022 у справі №908/1206/20, від 09.09.2021 у справі №916/161/20 та від 20.05.2020 у справі №904/393/20 із зазначенням, що скорочена позовна давність в один рік, передбачена п.8 ч.2 ст.258 ЦК застосовується до позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів як підприємницьких, так і непідприємницьких товариств.

34. Відповідно до положень ч.1 ст.302 ГПК суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

35. Оскільки до складу колегій, що ухвалювали постанови від 18.03.2020 у справі №904/686/19, від 22.06.2021 у справі №910/9672/20, від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 08.06.2022 у справі №908/1206/20, від 09.09.2021 у справі №916/161/20 та від 20.05.2020 у справі №904/393/20, входили судді палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, то, керуючись приписами ч.1 ст.302 ГПК, справу №909/298/21 потрібно передати на розгляд цієї палати.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Справу №909/298/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 передати на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. Бакуліна

Судді О. Кібенко

Л. Стратієнко