Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/350/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовом: Приватного підприємства "Телерадіокомпанія НТК",

до відповідача: Коломийської міської ради,

про стягнення боргу за отримані послуги в сумі 46 542,00 грн.

без виклику представників сторін

установив: Приватне підприємство "Телерадіокомпанія НТК" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Коломийської міської ради (далі відповідач) про стягнення боргу за отримані послуги в сумі 46 542,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань по Договору про надання послуг №618 від 26.11.2021, зокрема в частині здійснення оплати за надання послуг пов`язанні з розповсюдженням відеопродукції по даному договру, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 46 542 грн 00к.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 30.05.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 30.05.22 позивач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №76 9 (вх.№ 7625/22 від 14.06.22).

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №76 0 (вх.№ 7354/22 від 09.06.22). Однак відповідач відзив на позов та будь-яких інших клопотань по справі не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

26 листопада 2021 року між Приватним підприємством "Телерадіокомпанія НТК" (по договору виконавець/по справі позивач) та Коломийською міською радою (по договору замовник/по справі відповідач) укладено Договір про надання послуг №618 (далі - Договір). Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печатками. В судовому порядку недійсним не визнавася.

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручив, а виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством та цим Договором у строки, обумовленні в цьому договорі, надати у повному обсязі послуги, пов`язанні з розповсюдженням відеопродукції, а замовник в свою чергу прийняти та оплатити належно надані вищевказані послуги.

Найменування предмету закупівлі: Послуги з розповсюдження відеопродукції; код 92120000-8 Послуги з розповсюдження кіно- та відеопродукції за ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник".

Відповідно до п.2.1 сума Договору складає 46 542 грн 00к. без ПДВ.

Згідно п.2.2. та п.2.3 Договору сторонами погоджено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі акту приймання-передачі наданих послуг протягом 30 календарних днів з моменту його підписання, щляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, наведений в реквізитах цього Договору.

На виконання умов договору позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу послуги по даному договору, про що свідчить Акт надання послуг №201 від 24.12.2022 та ефірна довідка №1 від 30.11.2021, копії яких долучені до матеріалів справи.

В порушення умов договору відповідач оплату за отриманні по спірному договору послуги не здійснив.

Претензійним Листом вих №13 від 31.01.2022 року позивач звернувся до відповідача, де зазначив про наявність спірної заборгованості у останнього по Договору про надання послуг №618 від 26.11.2021 та необхідність її сплати.

Відповіддю на претензію № 24/01.5.-35/434 від 10.02.2022 відповідач по справі фактично визнав позовні вимоги та разом з тим зазначив, що у зв`язку із припиненням платежів Коломийським управлінням державної казначейської служби України Івано-Франківської області за платіжними дорученнями Коломийської міської ради за всіма кодами прогармної класифікації видатків та кредитування державного бюджету у 2021 році не здійснено розрахунки за надані послуги. Відповідно до вимог наказу Державної казначейської служби України №213 від 19.07.2019 оплата послуг за КЕКВ 2240 "Оплата послуг (крім комунальних)" не є перехідним об`єктом, внаслідок чого підстави щодо реєстрації договірних зобов`язань в органах казначейської служби у 2022 році за Договором про надання послуг №618 від 26.11.2021 року відсутні.

Вказані вище обставини зумовили позивача звернутись з даним позовом до суду.

За наведених обставин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В спірному випадку між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі Договору про надання послуг №618 від 26.11.2021, який, за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг та підпадає під правове регулювання норм статей 901-903 Цивільного кодексу України.

Спірний договір, укладений між сторонами, є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

На виконання вказаних вище умов договору позивач надав відповідачу послуги пов`язанні з розповсюдженням відеопродукції по даному договору, що підтверджується Актом надання послуг №201 від 24.12.2022 та ефірною довідкою №1 від 30.11.2021, копії яких долучені до матеріалів справи.

Як зазначалось вище, строки та порядок оплати наданих послуг сторонами обумовлено в п. 2.2. та 2.3 Договору.

В порушення вказаного договору відповідач оплату послуг з розповсюдженням відеопродукції не здійснив.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обов`язок оплати відповідачем за надані позивачем послуги встановлено пунктом 3.2.1. Договору.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За наведеного вище та встановлення судом факту не виконання відповідачем умов спірного договору щодо оплати вартості послуг з розповсюдженням відеопродукції, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1,2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу наведеного вище суд приходить до висновку позов задовольнити в повному обсязі.

Судовий збір, за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 77, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Приватного підприємства "Телерадіокомпанія НТК" до Коломийської міської ради про стягнення боргу за отримані послуги в сумі 46 542 грн 00 к. - задовольнити.

Стягнути з Коломийської міської ради (пр-т. Грушевського, буд.1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203, код 04054334) на користь Приватного підприємства "Телерадіокомпанія НТК" (вул. Січових Стрільців, буд. 23, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200, код 336677) - 46 542 грн 00 к (сорок шість тисяч п`ятсот сорок дві гривні) заборгованості та 2 481 грн 00к. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О. М. Фанда