ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"26" липня 2022 р. Справа № 916/1642/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву стягувача Управління поліції охорони в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 52, )

до боржника Фізичної особи-підприємця Щербини Володимира Семеновича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Володимира Семеновича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) боргу у розмірі 1310 грн.

В С Т А Н О В И В:

Управління поліції охорони в Миколаївській області звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Володимира Семеновича боргу у розмірі 1310 грн., а також судового збору у розмір 248,10 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ФОП Щербиною В.С. умов договору №100/34/04-2018 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони від 01.01.2018р., щодо проведення оплати за надані позивачем послуги за лютий червень 2022р.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

З поданої заяви вбачається, що заявником визначено статус боржника - Фізична особа-підприємець.

Водночас згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 22 12.2021р. до Реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Щербини В.С.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

При цьому, господарським судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України враховується правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17, згідно з яким, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Проте, стягувачем у заяві зазначено статус боржника, як фізичної особи-підприємця, що не відповідає відомостям, які містяться у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вимогам п.2 ч.2 ст.150 ГПК України щодо відомостей, які повинні міститися у заяві про видачу судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову Управлінню поліції охорони в Миколаївській області про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Володимира Семеновича боргу у розмірі 1310 грн.

При цьому, суд звертає увагу стягувача, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152-154, 175, 234, 235 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Управлінню поліції охорони в Миколаївській області про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Володимира Семеновича боргу у розмірі 1310 грн. за заявою за вх.№1715/22 від 20.07.2022 у справі №916/1642/22.

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Ухвалу складено 26.07.2022р.

Суддя Г.Є. Смелянець