ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Справа№ 910/18817/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022

у справі №910/18817/21 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 41 176,73 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 41 176,73 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 у справі №910/18817/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" штраф в сумі 41 176 (сорок одна тисяча сто сімдесят шість) грн 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем доведено факт того, що відповідно до календарних дат прибуття вагонів на станції призначення згідно залізничних накладних, відповідачем допущене прострочення термінів доставки порожніх вагонів, визначених статутом залізниць України та правилами обчислення термінів доставки вантажу, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 41 176,73 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця", 06.04.2022 засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу, в якій просило суд:

- поновити строк на апеляційне оскарження та відкрити апеляційне оскарження;

- відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення;

- рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/18817/21 від 11.02.2022 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що за спірними накладними порожні власні вагони слідували на станцію призначення «Кам`янське» на адресу ТОВ «Лемтранс» з-під вивантаження у плановий/поточний ремонт, про що зазначено у графі 20 «найменування вантажу» та з оформленням відповідних повідомлень на ремонт або технічне обслуговування форми або деповський ремонт ВУ-23 або ВУ-26. Тому на думку апелянта, порожні власні вагони, які слідують у ремонт - є вагонами неробочого парку і до них не не може бути застосований термін «вантаж», а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі №910/18817/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 у справі №910/18817/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, а саме сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/18817/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця". Поновлено строк на апеляційне оскарження та зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Установлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, установленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 залишити без змін.

В обґрунтування свого відзиву позивач зазначав, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному у накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць. А отже, посилання відповідача на те, що вагони з технічною непридатністю до навантаження не підпадають під термін «вантаж на своїх осях» та відсутність підстав щодо застосування ст. 116 Статуту залізниць України, є неправомірним, оскільки усі вагони у позовній заяві відповідають визначенню «власні вантажні» вагони.

На адресу суду від відповідача надійшла відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. І в відповіді на відзив, і вклопотанні викладено прохання про відмову у задоволенні позову або зменшенні штрафу до 1 грн. Також додано, в якості доказу документи, що стосуються фінансового стану АТ «Українська залізниця» за 2022 рік. У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У травні-червні 2021 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято та здійснено перевезення порожніх вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» за залізничними накладними, які вказані у таблиці № 1 (додана до позовної заяви).

Відповідно до залізничних накладних станцією призначення зазначено - станція Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувачем вагонів та вантажу зазначено -ТОВ «Лемтранс».

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Так відповідачем прийняті до перевезення вагони власності (оренди) позивача (вантажоодержувач) за відповідними залізничними накладними.

З матеріалів справи вбачається, відповідно до календарних дат прибуття вказаних вагонів на станції призначення згідно залізничних накладних, відповідачем допущене прострочення термінів доставки порожніх вагонів, визначених статутом залізниць України та правилами обчислення термінів доставки вантажу, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 41 176,73 грн.

Позивачем, при проведенні розрахунку суми штрафу враховано, що у накладних № 33439530, № 35687284, № 35772193, № 35834944, № 36128429, № 36139269, № 36139277, № 36441657, № 4413332, № 44153773, № 44211324, № 44258374 у графі 49 «відмітки залізниці» зазначено акт, в результаті чого збільшено термін доставки вантажу. Решта залізничних накладних відміток з посиланням на акт не містять.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут) залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила) визначено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до п. 1.1, 2.1 Правил, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: зокрема, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно п. 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Пунктом 2.9 Правил передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки, повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідні відмітки містять окремі залізничні накладні, що враховано позивачем при проведенні розрахунку штрафу.

Положеннями ст. 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Відповідач не оспорює той факт, що ним прийнято до перевезення указані вагони та відбулась затримка у доставці власних порожніх вагонів ТОВ «Лемтранс» до місця призначення. Відповідач у своїй апеляційній скарзі стверджує, що порожні власні вагони, які слідують у ремонт є вагонами неробочого парку і до них не може бути застосований термін «вантаж», а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Так, відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В накладних, на підставі яких стягується штраф, у графі 20 «найменування вантажу» указано «вагоны жезезнодорожные порожние, перевозимие на своих осях, пересылаемые в ремонт или из ремонта, Аренда ООО «Лемтранс»».

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Так, у п. 2.2 Правил обчислення термінів доставки доставки вантажів зазначено, що терміни доставки для вагонних відправок застосовуються при перевезенні вантажів, для яких надані окремі вагони та при перевезенні порожніх власних і орендованих вагонів.

Апелянт стверджує, що за спірними накладними порожні власні вагони, оператором яких є позивач, слідували на станцію призначення Кам`янське на адресу ТОВ «Лемтранс»,

з -під вивантаження у плановий/поточний ремонт, про що зазначено у графі 20 «Найменування вантажу» та з оформленням відповідних повідомлень на ремонт або технічне обслуговування форми або деповський ремонт ВУ-23 або ВУ-26.

Відповідно до п.5.4. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Так, п. 1.5. Правил оформлення перевізних документів, перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 «Найменування вантажу» відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - «Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря)»; для порожніх вагонів - «Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)».

З аналізу указаних нормативно-правових актів убачається, що до власних порожніх вагонів застосовуються вимоги і правила, як до будь-якого іншого вантажу, який перевозиться залізничним транспортом. Твердження апелянта, що вагони направлялись в ремонт, як вагони неробочого парку, а тому до них не може бути застосований термін «вантаж» не беруться судом до уваги, оскільки суперечать нормативно-правовим актам, які регулюють діяльність залізничних перевезень, а також не підтверджено належними та допустими доказами.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафу до 1 грн.

Згідно зі статтею 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Отже, подане відповідачем клопотання про зменшення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу задоволенню не підлягає.

Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про задоволення позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 у справі №910/18817/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 у справі №910/18817/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 у справі №910/18817/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 у справі №910/18817/21.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов