ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 року м.Дніпро Справа № 904/7757/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Чус О.В., Березкіної О.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Фелді О.В. (поза межами суду);

від відповідача: Ясногор І.В. (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 (повний текст складений 28.12.2021, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/7757/21

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Орлівщина", с. Орлівщина, Новомосковський район, Дніпропетровська область

про стягнення 7 218 782,50 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Орлівщина" на свою користь збитків у розмірі 4 280 148,44 грн, штрафу в розмірі 1 917 610,76 грн, пені в розмірі 1 021 023,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання по договору №60433022 від 16.09.2020 щодо поставки товару в повному обсязі у визначений договором строк, у зв`язку з чим для заміщення недопоставлених відповідачем 855, 44 метричних тонн товару позивач був вимушений укласти договори поставки з іншими контрагентами за ринковими цінами.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що невиконання відповідачем зобов`язання з поставки соняшника врожаю 2020 року виникло з вини позивача, оскільки покупцем не вчинялися дії, передбачені п. 5.1 договору, для отримання товару, який у продавця був у наявності; витрати позивача за «договорами заміщення» не знаходяться у причинному зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку по договору поставки №60433022 від 16.09.2020, укладення цих договорів та визначення їх істотних умов повністю залежало від волі позивача.

Не погодившись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- відповідач не інформував позивача про готовність здійснення поставок відповідно до п. 5.6 договору;

- згідно листа Корпорації «Овен» №10 від 17.02.2021 відповідач, який є структурною одиницею корпорації, в 2020 році зібрав лише 145 тонн урожаю, які були відвантажені позивачу;

- судом першої інстанції не були враховані всі умови договору та надані докази, неправильно застосовані норми процесуального права;

- обов`язок позивача поставити транспорт під завантаження виникає після отримання письмового повідомлення відповідача про готовність відвантажити товар;

- відповідачем не надано доказів направлення повідомлень про готовність поставити товар;

- судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано залишено без розгляду та не взято до уваги лист позивача №23/09/2020 від 23.09.2020, яким позивач намагався спонукати відповідача до добросовісного виконання умов договору;

- відповідач протиправно порушив зобов`язання за договором, що є підставою для стягнення пені та штрафу;

- наявний прямий причинно наслідковий зв`язок між невиконанням відповідачем зобов`язань по договору поставки №60433022 від 16.09.2020 та збитками позивача, які складають різницю між договірною ціною товару, який не був поставлений, та ціною, за якою аналогічний товар був придбаний у інших постачальників.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

27.01.2022 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. для вирішення питання витребування судової справи №904/7757/21 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів: Кощеєва І.М., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2022 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21; витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/7757/21; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/7757/21.

02.02.2022 справа №904/7757/21 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

07.02.2022 у зв`язку з усуненням обставин, що стали підставою для автоматизованого перерозподілу 27.01.2022 по справі №904/7757/21 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2022 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 12.04.2022.

14.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Орлівщина» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- у діях відповідача відсутній склад господарського правопорушення;

- виконанню договору поставки в повному обсязі перешкодила поведінка позивача, який не подав транспортні засоби для завантаження товару, тобто наявна прострочка кредитора;

- продавець письмово повідомив про готовність поставити товар з 15.09.2020 по 25.09.2020;

- законтрактований обсяг соняшника в повному обсязі був відповідачем вирощений та знаходився на зберіганні у складських приміщеннях, був готовий до поставки позивачу одразу в повному обсязі;

- позивачем не надано доказів направлення відповідачу транспортних засобів для завантаження неотриманої частини товару та повідомлень про наміри отримати товар;

- лист позивача №23/09/2020 від 23.09.2020 на адресу відповідача не направлявся; суд першої інстанції правомірно не прийняв його до розгляду з огляду на те, що цей доказ поданий із пропуском строку, встановленого ч. ч. 2,4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України; позивачем не вказано поважних причин пропуску строку;

- лист Корпорації «Овен» №10 від 17.02.2021 не має ніякого відношення до відповідача;

- позивачем не надано доказів неможливості укладення договорів заміщення саме у вересні 2020 року, а також обґрунтованих пояснень щодо відкладення укладання договорів заміщення до квітня червня 2021 року, коли ціна на соняшник зросла;

- витрати позивача за «договорами заміщення» не знаходяться в причинному зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання за договором поставки;

- позивач є одним з найбільших зернотрейдерів України, забезпечує сировиною (соняшником) заводи по виробництву соняшникової олії, тому укладення договорів з ФГ «Лайм», ТОВ «Альфа Агро», ФГ «ім. І. Кириленко», ФГ «Еверест 2018» не означає, що вони не були б укладені за звичайних обставин (безвідносно до стану виконання договору з відповідачем).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022 ще на 30 діб.

У зв`язку з наведеним, розгляд справи 12.04.2022 не відбувся.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність подальшого слухання справи та визначення нової дати судового засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2022 розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 призначений в судове засідання з викликом сторін на 31.05.2022.

20.05.2022 від представника Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" адвоката Фелді О.В. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 31.05.2022, за його участю в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2022 зазначене клопотання задоволено; судове засідання у справі, призначене на 31.05.2022, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" адвоката Фелді О.В. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

У судовому засіданні 31.05.2022 по справі оголошено перерву до 19.07.2022.

18.07.2022 у зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Березкіної О.В. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 19.07.2022.

У судовому засіданні 19.07.2022 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні 19.07.2022 представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2020 між Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією "Сантрейд" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Орлівщина" (продавець) укладений договір поставки № 60433022 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язався продати та поставити, а покупець зобов`язався оплатити і прийняти товар - соняшник урожаю 2020 року, насипом у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору продавець гарантував покупцю, що товар є його власністю і вільний від прав на нього третіх осіб, зокрема не є предметом застави (в тому числі податкової), не знаходиться під арештом, не є спільною власністю і т.п.

Підписуючи цей договір, продавець заявив гарантії покупцю про те, що:

- продавець є сільськогосподарським товаровиробником у розумінні п. 14.1.235 Податкового кодексу України;

- увесь обсяг товару, що визначений цим договором, було вироблено (вирощено) особисто продавцем як сільськогосподарським підприємством-виробником;

- операція з поставки усього обсягу товару за цим договором є об`єктом оподаткування податком на додану вартість в розумінні відповідного положення Податкового кодексу України (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що товар, який поставляється, повинен відповідати наступним базовим якісним показникам (якісним параметрам): вологість - 8,0000%; смітна домішка - 3,0000% ; олійна домішка-макс.15,0000%.

Відповідно до п. 2.2. договору кількість і якість товару остаточно визначається в пункті призначення відповідно до п.п. 5.3., 5.5. договору та є остаточними згідно результатів, які надаються вантажоотримувачем (зокрема, лабораторією вантажоотримувача).

Продавець зобов`язався поставити 1000 метричних тонн з опціоном +5,0/-5,0% за вибором продавця (п. 3.1. договору).

Згідно п. 4.1. договору базова ціна товару без ПДВ складає 11 208,33 грн за одну метричну тонну товару; базова ціна товару з ПДВ за цим договором складає 13 450,00 грн за одну метричну тонну.

Відповідно до п. 5.1. договору продавець зобов`язується здійснити поставку товару автомобільним транспортом на умовах FCA (франко-перевізник) Орлівщина с* (Новомосковський р-н), Дніпропетровська обл., Україна, надалі пункт завантаження або пункт поставки, відповідно до правил Інкотермс 2020 з урахуванням особливостей, які визначені цим договором. Покупець зобов`язується забезпечити подання автотранспорту до пункту поставки для завантаження та попереднього визначення кількості та якості товару.

Згідно п. 5.2 договору продавець зобов`язується відвантажити весь об`єм товару у подані транспортні засоби згідно п. 5.1 договору у строк з 15.09.2020 до 25.09.2020, обидві дати включно.

Пунктом 5.3 договору визначено, що попередня кількість та якість товару визначається в пункті поставки. Остаточне приймання товару по якості та кількості здійснюється сторонами за результатами приймання товару вантажоотримувачем (ПрАТ з ІІ «ДОЕЗ») у пункті розвантаження (м. Дніпро вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 46), згідно п. 5.5 цього договору.

Поставка товару партіями допускається. Графік поставки товару узгоджується додатково. Незважаючи на наявність чи відсутність погодженого графіку поставки продавець зобов`язаний завчасно проінформувати покупця у письмовій формі про свою готовність поставити товар (пункт 5.6 договору).

Пунктом 6.1. договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату в українських гривнях шляхом банківського переказу вартості товару на поточний рахунок продавця. Покупець зобов`язується проводити оплату кожної партії товару у два етапи:

- 80 % вартості відповідної партії товару сплачується покупцем протягом 2-х робочих днів з моменту завантаження товару у транспортні засоби та отримання покупцем усіх документів на товар, що визначені у п. 6.1.1. цього договору;

- остаточний розрахунок проводиться покупцем протягом 2-х робочих днів після: а) надходження товару у пункт поставки та визначення фактичної кількості та якості поставленого товару згідно умов цього договору; б) отримання покупцем документів, що визначені у п.6.1.1.(якщо їх не було надано раніше) та у п.6.1.2., а також після завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації продавцем відповідної податкової накладної в ЄРПН (ст.8 цього договору), за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимог щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних.

Відповідно до п. 7.3.1. договору за непоставку (недопоставку) товару в строк, вказаний в п. 5.2. договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю пеню (штрафну санкцію) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості товару, поставку якого було прострочено, за кожен день прострочення такої поставки. За прострочення поставки більше ніж на 10 календарних днів продавець, крім пені (додатково) зобов`язується також сплатити покупцю штраф в розмірі 20 % від вартості непоставленого (недопоставленого) товару. Пеня та штраф за цим пунктом сплачуються продавцем незалежно від заподіяних покупцю збитків (штрафна неустойка).

Згідно п. 7.5. договору у відповідності до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та ст. 259 Цивільного кодексу України сторони домовилися про те, що до вимог щодо стягнення штрафних санкцій застосовується трирічний строк позовної давності, а саме нарахування штрафних санкцій здійснюється протягом трьох років, починаючи з першого дня прострочення.

Договір вступає в силу з дати підписання та діє до повного виконання своїх зобов`язань. У випадку поставки всього об`єму товару продавцем в строки по договору (відповідно до пункту 5.2 або окремих додатків до договору), строк дії договору вважається продовженим до моменту оплати поставленого товару (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору відповідачем було поставлено позивачу товар за накладною №56 від 17.09.2020 в кількості 123,02 тонни на суму 1 634 761,61 грн, за накладною №57 від 18.09.2020 в кількості 21,54 тонни на суму 289 712,92 грн. Таким чином, всього поставлено соняшник врожаю 2020 року в загальному об`ємі 144,56 тонни, що визнається сторонами. Інша частина товару по договору обсягом 855,44 тонни поставлена не була.

Посилаючись на порушення умов договору щодо поставки товару в повному обсязі у встановлений договором строк, 15.10.2020 позивач надіслав відповідачу претензію вимогу №10-342 від 13.10.2020, в якій просив протягом двох робочих днів з дати її отримання надіслати на електронну адресу позивача та за місцезнаходженням головного офісу підтвердження у письмовій формі про готовність поставити товар за договором, графік поставки товару на погодження; протягом семи календарних днів з дати претензії вимоги виконати зобов`язання за договором та поставити соняшник врожаю 2020 року об`ємом 855,44 тонни на умовах FCA Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Сонячна, 2б за ціною 11 658,46 грн / тонна (з ПДВ).

02.02.2021 позивач надіслав відповідачу лист №10-469 від 01.02.2021, в якому зазначив, що продавцем порушені договірні зобов`язання, товар об`ємом 855,44 тонни так і не поставлений, строк поставки по договору прострочений, позивач має право на нарахування штрафних санкцій та змушений понести збитки, що становлять різницю між ціною на соняшник, придбаний в інших постачальників, та ціною непоставленого відповідачем за договором.

Відповідачем відповіді на зазначені листи не надано.

Викладене стало підставою для звернення позивача із позовом у справі №904/7757/21, згідно позовних вимог якого позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 4 280 148,44 грн збитків за договором поставки, 1 917 610,76 грн штрафу, 1 021 023,30 грн пені за період прострочення з 26.09.2020 по 31.07.2021.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з постачання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованих, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

За змістом ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 1 917 610,76 грн та пені у сумі 1 021 023,30 за період з 26.09.2020 по 31.07.2021, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями «Сантрей» вчиняло дії, передбачені п. 5.1 договору для отримання товару, та здійснило надання транспорту для отримання погодженого умовами договору товару на складі продавця до 25.09.2020 включно; матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що покупцем здійснювалися повідомлення продавця у строк з 15.09.2020 по 25.09.2020 про намір отримати спірний товар за вказаними у п. 5.1 договору адресами. Таким чином, за висновком місцевого господарського суду, покупцем в порушення умов договору не забезпечено можливості виконати продавцем свого обов`язку з відвантаження товару, у зв`язку з чим невиконання відповідачем зобов`язання з поставки соняшника врожаю 2020 року виникло саме з вини позивача.

Апеляційний господарський суд не погоджується з висновком місцевого господарського суду в цій частині та зауважує, що відповідно до п. 5.6. договору продавець зобов`язаний завчасно проінформувати покупця у письмовій формі про свою готовність поставити товар, а здійснення поставки відповідно до п.5.1. договору відбувається на умовах FCA (франко-перевізник) Орлівщина с* (Новомосковський р-н), Дніпропетровська обл., Україна, надалі пункт завантаження або пункт поставки, відповідно до правил Інкотермс 2020 з урахуванням особливостей, які визначені цим договором. Отже, як правильно зазначає апелянт, обов`язок відповідача проінформувати позивача у письмовій формі про свою готовність поставити товар є імперативним відповідно до умов договору, не зважаючи на застосування правил FCA, які регулюють подальші дії сторін.

Як вбачається з матеріалів справи №904/7757/21, відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про готовність поставити товар ані на момент здійснення поставок 17.09.2020, 18.09.2020, ані в подальшому, тому твердження продавця про вчинення ним такого повідомлення та посилання на те, що товар у повному обсязі був в наявності на зберіганні у власних складських приміщеннях та був готовий до поставки позивачу одразу, не підтверджені.

Крім того, відповідачем не надано відповідей і не вчинено жодних дій на лист позивача №10-342 від 13.10.2020, в якому, не зважаючи на сплив строку поставки товару за договором, позивач вимагав здійснити поставку товару обсягом 855,44 тонни та попередньо надати у письмовій формі підтвердження про готовність продавця поставити товар та відповідний графік із зазначенням дат відвантаження кожної партії товару та обсягів на відповідні дати на погодження.

Отже, відповідачем не виконані положення п. 5.6. договору, тому відсутні підстави для застосування ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України та звільнення його від відповідальності внаслідок прострочення кредитора.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 1 917 610,76 грн штрафу, 1 021 023,30 грн пені за період прострочення з 26.09.2020 по 31.07.2021, які розраховані з урахуванням п.п. 7.3.1, 7.5. договору, виходячи з вартості непоставленого в строк товару 9 588 053,82 грн (855, 44 тонн х 11 208,33 грн за тонну). Зазначені вимоги колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 4 280 148,44 грн обґрунтовані тим, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по договору, позивач з метою заміщення недопоставлених відповідачем 855,44 тонн соняшника 2020 року уклав договори поставки з іншими контрагентами за ринковими цінами, а саме: з ФГ «ЛАЙТМ» на 66,98 метричних тонн вартістю 1 376 439,00 грн, з ТОВ «Альфа Агро» на 199,84 метричних тонн вартістю 4 229 070,03 грн, з ФГ «ім. І.Кириленко» на 70,50 метричних тонн вартістю 1 445 511,56 грн та 40,88 метричних тонн вартістю 829 648,97 грн, з ФГ «Еверест 2018» на 40,54 метричних тонн вартістю 849 028,41 грн та на 37,96 метричних тонн вартістю 669 294,78 грн. Загальна сума вказаних поставок склала 9 398 992,75 грн на обсяг товару в кількості 456,70 метричних тонн, тому позивачем відрахована вартість такого обсягу товару за ціною договору від суми 9 398 992,75 грн, що і склало суму збитків, які він просить стягнути з відповідача (4 280 148,44 грн).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина 1 статті 218 Господарського кодексу України), тобто, настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої стаття 224 Господарського кодексу України, пов`язане з наявністю складу правопорушення, що включає в себе: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки, причинний зв`язок між ними, вину. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Таким чином, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Згідно з частиною 2 статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Тому, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Дослідивши подані позивачем докази на обґрунтування понесення ним збитків у сумі 4 280 148,44 грн, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що витрати позивача за «договорами заміщення» не знаходяться в причинному зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання за договором.

З матеріалів справи та з пояснень представників сторін вбачається, що укладення «договорів заміщення» та необхідність їх виконання позивачем не є обставиною, котра автоматично та невідворотно виникає в результаті невиконання договору відповідачем. Укладення цих договорів та визначення їх істотних умов повністю залежало від волі позивача. Посилання в додаткових угодах від 29.03.2021 до договору поставки №60472893 від 29.03.2021, від 01.04.2021 до договору поставки №60473469 від 01.04.2021, від 07.04.2021 до договору поставки №60474284 від 07.04.2021, від 19.05.2021 до договору поставки №60482270 від 19.05.2021, від 14.06.2021 до договору поставки №60485637 від 14.06.2021, що договори, до яких вони були укладені, є договорами заміщення недопоставленого товару у зв`язку з недопоставкою відповідачем товару в кількості 855,44 метричних тонн по договору поставки №60433022 від 15.09.2020, на думку колегії суддів, не свідчить про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, визначеними позивачем.

Ризик економічної неефективності чи збитковості укладених договорів згідно статті 42 Господарського кодексу України лежить на самому позивачеві; підприємницька діяльність здійснюється на власний ризик суб`єкта господарювання; вищезазначені договори укладені позивачем добровільно на свій розсуд в своїх комерційних інтересах. Таким чином правові підстави для стягнення з відповідача збитків у сумі 4 280 148,44 грн відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, апеляційним господарським судом не виявлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права в частині неприйняття до уваги листа позивача №23/09/2020 від 23.09.2020, який як доказ був поданий ним з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, без обґрунтування поважних причин пропуску строку на його подання відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 як прийняте при невідповідності висновків, викладених у ньому, встановленим обставинам справи, підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені в сумі 1 021 023,30 грн та штрафу в сумі 1 917 610,76 грн. В цій частині колегією суддів приймається нове рішення про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 залишається апеляційною інстанцією без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі відносяться на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2021 у справі №904/7757/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення штрафу та пені, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Орлівщина" на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" пеню в сумі 1 021 023,30 грн, штраф в сумі 1 917 610,76 грн, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви 44 081,49 грн.

В іншій частині позову відмовити».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Орлівщина" на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 66 122,24 грн.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови відповідно до положень, визначених ст. ст. 287- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 20.07.2022.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.В. Чус