РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2022Справа № 910/21934/21

За позовомПівнічного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Трансенергомаш»
простягнення 1 360 000,00 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Плигань І.Ю.
від відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - «Комітет») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансенергомаш» (надалі - «Товариство») про стягнення 1 360 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем штрафу на підставі рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу №60/51-р/к від 24.09.2021, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 680 000,00 грн. та пені у розмірі 680 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує на те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом про стягнення пені та штрафу.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказує на те, що правовідносини сторін у даній справі не є цивільно-правовими у розумінні статті 1 Цивільного кодексу України, а відтак позовна давність як інститут цивільного права до даних правовідносин застосовуватись не може.

Протокольною ухвалою суду від 08.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2022.

Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом його представника в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №052.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16).

З урахуванням викладеного, неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не є перешкодою для розгляду даної справи.

В судовому засіданні 06.07.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами розгляду матеріалів справи №26/60/31-рп/к.20 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, 24.09.2020 Адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №60/51-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (надалі - «Рішення №60/51-р/к»), яким встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Ротормаш» та Товариство подали тендерні пропозиції на участь у наступних тендерних процедурах закупівель, які проводились які проводились філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця» за допомогою системи «Prozorro»:

- «Запасні частин до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2017-03-01-001389-b. Очікувана вартість - 38 061 000,00 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2019-04-18-001514-a. Очікувана вартість - 2 864 550,00 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2019-04-18-000569-c. Очікувана вартість - 3 437 460,00 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-04-25-001587-b. Очікувана вартість - 3 773 622,55 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-04-25-001584-b. Очікувана вартість - 3 773 622,55 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-04-25-001586-b. Очікувана вартість - 3 773 622,55 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-03-02-000558-b. Очікувана вартість закупівлі - 2 156 355,74 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-03-02-000562-b. Очікувана вартість закупівлі - 3 773 622,55 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-03-02-001263-a. Очікувана вартість закупівлі - 3 773 622,55 грн.;

- «Запасні частини до пасажирських вагонів», ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2019-04-18-000167-b. Очікувана вартість закупівлі - 2 864 550,00 грн.

За результатами розгляду справи №29/60/31-рп/к.20 дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Ротормаш» та Товариства визнано антиконкурентними узгодженими діями, що стосуються спотворення результатів торгів, під час їх участі у процедурах закупівель, що є порушенням пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; на вказаних суб`єктів господарювання накладено штрафи на загальну суму 680 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення Комітету №60/51-р/к від 24.09.2020 було направлено відповідачеві супровідним листом №60-02/5379 від 28.09.2020 та отримано останнім 30.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство оскаржило його до суду.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі №910/19160/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021, в задоволенні позовних вимог Товариства про визнання недійсними п. 1, 3, 4, 6, 7, 9, 10, 12, 13, 15, 16, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 30 рішення №60/51-р/к від 24.09.2020 відмовлено повністю.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем Комітету документів, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ухилився від сплати накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 680 000,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 680 000,00 грн. за прострочення сплати штрафу у періоди з 20.04.2021 по 06.06.2021 та з 22.09.2021 по 22.12.2021.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, у п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абзацами третім - п`ятим частини п`ятої ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 16.04.2019 у справі №910/11550/18 та від 31.10.2019 у справі №904/3778/18.

Сума штрафу, накладеного Рішенням Комітету №60/51-р/к від 24.09.2020, складає 680 000,00 грн.; розмір пені за один день складає 10 200,00 грн. (680 000,00 грн.* 1,5%).

Судом встановлено, що у зв`язку з оскарженням відповідачем рішення відповідача до Господарського суду міста Києва, а також перегляду даного рішення в суді апеляційної інстанції, нарахування пені за прострочення сплати штрафів зупинялось на час перебування на розгляді Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

За перерахунком суду, розмір пені за прострочення сплати штрафів відповідачем перевищує розмір стягнутих рішенням відповідача №60/51-р/к від 24.09.2020 штрафів, а відтак, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» обмежень, становить 680 000,00 грн.

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 680 000,00 грн. є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

За таких обставин, позовні вимоги Комітету про стягнення з Товариства штрафу у розмірі 680 000,00 грн. та пені у розмірі 680 000,00 грн. задовольняються судом повністю.

Щодо заяви відповідача про застосування у даній справі наслідків пропуску строку позовної давності суд відзначає наступне.

У випадку притягнення особи до відповідальності за недотримання вимог економічної конкуренції застосовуються строки давності, визначені спеціальними нормами, що регулюють відповідні правовідносини, а саме, приписами Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Вказаний Закон визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Даний закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий Закон не регулює цивільно-правові відносини.

Стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу АМК штрафу та нарахованої за його несплату пені.

Крім того, зазначена стаття Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ ІХ Закону).

Чинне законодавство не містить такої підстави для відмови в позові органів АМК, як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення зі справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №923/175/18, від 20.03.2018 у справі № 922/4706/16 та від 08.10.2020 у справі №909/759/19.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансенергомаш» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4А; ідентифікаційний код 36562474) штраф у розмірі 680 000 (шістсот вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 680 000 (шістсот вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., зарахувавши зазначені суми в дохід загального фонду державного бюджету України на рахунок: ГУК у місті Київ, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA9026001, код класифікації доходів бюджету: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції». Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансенергомаш» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4А; ідентифікаційний код 36562474) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код 21602826) судовий збір у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.07.2022.

Суддя В.П. Босий