РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2022Справа № 910/2131/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 6 092 057,24 грн.

Представники сторін:

від позивача: Будова Н.М., ордер серія АІ № 1210998;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення 6 092 057,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг № 53.21-239 від 29.10.2021, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.03.2022.

14.03.2022 судове засідання не відбулось.

07.04.2022 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2022 підготовче судове засідання призначено на 30.05.2022.

17.05.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції заявник просить доручити Фастівському міськрайонному суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

24.05.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

25.05.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

30.05.2022 представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 30.05.2022 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 04.07.2022.

27.06.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

У судове засідання 04.07.2022 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами підготовчого засідання, призначеного на 04.07.2022, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.07.2022.

06.07.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

У судове засідання 18.07.2022 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 18.07.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року між Комунальним підприємством «Київпастранс» (далі - замовник, відповідач) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - виконавець, позивач) укладено Договір про надання послуг № 53.21-239 (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовникові послуги, зазначені в п. 1.2 цього Договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування послуг: послуги з користування залізничними коліями, диспетчерськими службами, вокзалами та іншими об`єктами інфраструктури, що забезпечують рух залізничного транспорту загального користування, код 60210000-3 за ДК 021:2015 «Послуги з перевезень громадським залізничним транспортом», далі - послуги (п. 1.2 Договору).

Відповідно до пунктів 1.3-1.5 Договору мета надання послуг: для забезпечення перевезень рухомим складом замовника.

Термін надання послуг: з 01.09.2021 по 31.12.2021.

Місце надання послуг: по залізничному кільцю Київського транспортного вузла на дільницях Дарниця - Київ-Пасажирський - Дарниця та Дарниця-Київ-Почайна-Дарниця (далі - міська електричка).

Згідно з п. 2.1 Договору вартість послуг (ціна Договору) визначається згідно з Специфікацією (Додаток № 3), що є невід`ємною частиною цього Договору і становить 15 408 623,88 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 3081 724,78 грн., разом ціна Договору становить 18 490 348,66 грн. з ПДВ, у тому числі: за рахунок бюджетних коштів сума коштів по Договору на 2021 рік становить 0,00 грн.; за рахунок власних коштів підприємства на 2021 рік сума коштів становить 18 490 348,66 грн. з ПДВ.

У відповідності до п. 2.2 Договору вартість послуг за місяць становить 4 622 587,16 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.3 Договору обумовлено, що оплата наданих виконавцем послуг здійснюється замовником за власні кошти підприємства та/або рахунок коштів міського бюджету м Києва.

За умовами п. 2.3.2 Договору порядок розрахунків за власні кошти підприємства здійснюється за таким порядком: оплата за надані послуги здійснюється замовником протягом 30 робочих днів на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін Актів наданих послуг.

Відповідно до п. 3.2 Договору виконавець надає послуги, перелік яких визначений в Плановій калькуляції експлуатаційних витрат (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору. (далі - транспортні послуги).

Пунктом 3.3 Договору узгоджено, що передача виконавцем та прийняття замовником результатів наданих послуг здійснюється шляхом підписання щомісячно сторонами Акту наданих послуг у двох примірниках.

Згідно з п. 5.2.6 та п. 5.2.7 Договору замовник зобов`язаний здійснювати оплату послуг виконавця у відповідності до умов Розділу 2 цього Договору та щомісячно до 15 числа місяця наступного за звітним підписувати та повертати виконавцю акти наданих послуг, або направити письмову мотивовану відмову протягом 3 робочих днів у разі невиконання ним умов Договору (п. 5.1.-5.1.4).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по Договору.

Відповідно до п. 9.2 Договору сторони дійшли згоди, що згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України, умови цього Договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, а саме з 01.09.2021.

Додатками №№ 1, 2 та 3 до Договору сторонами узгоджено Планову калькуляцію експлуатаційних витрат, Графік руху міських електропоїздів та Специфікацію послуг.

Як зазначає позивач, ним було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Договором, що підтверджується Актам наданих послуг від 22.10.2021 на суму 3 092 825,81 грн. та № 7 від 29.10.2021 на суму 2 819 156,74 грн., однак відповідач за послуги не розрахувався, в зв`язку з чим, станом на день складання позовної заяви, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 5 911 982,55 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 123 872,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 35 471,89 грн. та 3% річних в розмірі 20 730,17 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Пунктом 3.3 Договору узгоджено, що передача виконавцем та прийняття замовником результатів наданих послуг здійснюється шляхом підписання щомісячно сторонами Акту наданих послуг у двох примірниках.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем прийнято надані позивачем послуги без заперечень та зауважень, що підтверджується підписаним сторонами Актами наданих послуг від 22.10.2021 на суму 3 092 825,81 грн. та № 7 від 29.10.2021 на суму 2 819 156,74 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 2.3.2 Договору порядок розрахунків за власні кошти підприємства здійснюється за таким порядком: оплата за надані послуги здійснюється замовником протягом 30 робочих днів на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін Актів наданих послуг.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за отримані послуги в розмірі 5 911 982,55 грн., в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманих послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 5 911 982,55 грн.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 5 911 982,55 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 123 872,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 35 471,89 грн. та 3% річних в розмірі 20 730,17 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.4 Договору у разі затримки оплати за Договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діляа на період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 123 872,63 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 20 730,17 грн. та інфляційні втрати в розмірі 35 471,89 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, 2; ідентифікаційний код: 31725604) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6; ідентифікаційний код: 40081221) заборгованість в розмірі 5 911 982 (п`ять мільйонів дев`ятсот одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 55 коп., пеню в розмірі 123 872 (сто двадцять три тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 63 коп., 3% річних в розмірі 20 730 (двадцять тисяч сімсот тридцять) грн. 17 коп., інфляційні втрати в розмірі 35 471 (тридцять п`ять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 89 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 91 380 (дев`яносто одна тисяча триста вісімдесят) грн. 86 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.07.2022.

Суддя О.А. Грєхова