ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року м.Дніпро Справа № 904/27/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач) судді Парусніков Ю.Б., Білецька Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022р. у справі №904/27/22

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (м. Запоріжжя)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажів у загальному розмірі 245214грн. 56коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022р. у справі №904/27/22 (повний текст складено - 14.02.2022р., суддя - Фещенко Ю.В., м. Дніпро) позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" 245214 грн. 56 коп. - штрафу за прострочення доставки вантажів та 3678 грн. 22 коп. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо. Судом встановлено, що вантаж було доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначено згідно зі ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. Позивачем дотримано вимоги ст. 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог ст. 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу. Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та доданий до позовної заяви, суд вважає його обґрунтованим та арифметично вірним.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022р. у справі №904/27/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086, виходячи з технічних можливостей залізниць. Пунктом 2.9 Правил встановлені випадки, у яких термін доставки збільшується в процесі перевезення, в т.ч. виконання митних та інших адміністративних правил; у разі тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також перенавантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача;

- позивачем було здійснено несвоєчасне розкредитування перевізного документу, що звільняє перевізника від сплати штрафу у розмірі 15113,72 грн., у зв`язку з неправомірним заявленням сум до сплати по накладним:

? №42114256, 42114272, 42114330 - 1159,80 грн. по кожній з накладних;

? №42180349 - 386,60 грн.;

? №42190520, 42190538 - 365,46 грн. по кожній з накладних;

? №42870899, 42870915 - 1102,80 грн. по кожній з накладних;

? №42667790, 42667808 - 3879,60 грн. по кожній з накладних;

? №42212332 - 552,00 грн.

- позивачем не враховані акти на затримку вагонів на шляху прямування, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки на суму 190027,14 грн., зокрема, неправомірно заявлені суми до сплати за накладними:

? №40000812 - 7658,00 грн.;

? №40005845 - 5470,00 грн.;

? №№ 40349631, 40350001, 40350159 - 3631,80 грн. по кожній з накладних;

? №№ 40406993, 40407041, 40407058, 40407066, 40407074, - 1210,60 грн. по кожній з накладних;

? №№ 41927112, 41927120 - 484,40 грн. по кожній з накладних;

? №№ 41948993, 41949006, 41949017, 41949025, 41949033 - 968,80 грн. по кожній з накладних;

? №42050427 - 4376,00 грн.;

? №42050435 - 9846,00 грн.;

? №42050443 - 3282,00 грн.;

? №42093815 - 2188,00 грн.;

? №42093823 - 6564,00 грн.;

? №42139972 - 2188,00 грн.;

? №42139980 - 3283,00 грн.;

? №42146696 - 2188,00 грн.;

? №42212340 - 1104,00 грн.;

? №№ 42289975, 42290858 - 2421,20 грн. по кожній з накладних;

? №№ 42347468, 42347476 - 1210,60 грн. по кожній з накладних;

? №№ 42302224, 42302232 - 773,20 грн. по кожній з накладних;

? №42348714 - 4451,30 грн.;

? №№ 42430132, 42430157 - 1159,80 грн. по кожній з накладних;

? №42637926 - 6564,00 грн.;

? №42706242 - 2188,00 грн.;

? №42674028 - 1104,00 грн.;

? №42695296 - 5146,40 грн.;

? №№ 42716035, 42716134, 42716191, 42716209, 42717363 - 367,60 грн. по кожній з накладних;

? №42738336 - 1361,90 грн.;

? №42769828 - 735,20 грн.;

? №42828335 - 264,94 грн.;

? №42847954 - 763,80 грн.;

? №№42864215, 42864389, 42864421, 42864439, 42911768, 42911859, 42912030, 42912048, 42944652, 42944660, 42944678, 42944710, 42992792, 42992834 - 3631,80 грн. по кожній з накладних;

? №№ 42866541, 42866558, 42866566, 42866574, 42866582, 42866590 - 2723,80 грн. по кожній з накладних;

? №42919241 - 968,80 грн.;

? №42962399 - 15316,00 грн.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідачем до апеляційної скарги не додані копії актів загальної форми про затримку вагонів на транзитних станціях під час перевезення, в матеріалах справи дані акти також відсутні. Тимчасові перерви у перевезенні ставалися не з вини відправника або одержувача, а здійснені залізницею з власних причин, тому відмітка в перевізному документі не є підставою для збільшення строку доставки вантажу. Відповідно, збільшення строків доставки є необґрунтованими. Відповідачем також не додано до матеріалів справи акти загальної форми зазначені в графі 49 залізничних накладних. Відповідач не зазначив причини ненадання або неможливості надати зазначені акти загальної форми. Зазначає, що затримки відбувалися на станції Одеської залізниці - Знам`янка, Помічна, Трикратне, Висоцьке, Лелеківка, які знаходяться на території Кіровоградської області. На даній території не ведуться бойові дії, територія не наближена до лінії фронту. Регіональна філія "Одеська залізниця" є такою самою регіональною філією АТ "Укрзалізниця", як і Регіональна філія "Придніпровська залізниця". Питання взаємодії між регіональними філіями АТ "Укрзалізниця" є внутрішнім питанням даного акціонерного товариства і повністю залежить від нього. Тому в даному випадку, відсутні поважні обставини для ненадання доказів (актів загальної форми, на які посилається відповідач). В іншій частині штрафу заперечення відповідача відсутні, що свідчить про визнання ним даної суми штрафу. Вантажі по залізничних накладних були доставлені на станцію призначення поза межами терміну на доставку даних вантажів, тому в даному випадку, відсутні підстави для звільнення залізниці від відповідальності за несвоєчасну доставку вантажу. Дата та час, зазначені в графі 49 накладної, не є повідомленням про прибуття вантажу в розумінні Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів, і, відповідно, не можуть бути використані як момент відліку строку на видачу та розкредитування вантажу. Крім того, відмітка в цій графі свідчить лише про прибуття вантажу на станцію призначення і жодним чином не свідчить про видачу вантажу та подачу вантажу під приймально-роздавальні операції. Доставка вантажу засвідчується відмітками в графах 56, 52 залізничних накладних, а не графах 51,49 накладних. Належних та допустимих доказів повідомлення вантажоодержувача про час подавання вагонів під вивантаження (повідомлення форми ГУ-2, пам`ятки, акти загальної форми) і не прийняття даного вантажу вантажоодержувачем відповідачем не надано.

У відповіді на відзив відповідач не погоджується зі значною сумою позову з посиланням на невчасне розкредитування вантажу, що звільняє перевізника від сплати штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць. Відповідачем у відповіді на відзив також наданий контррозрахунок. АТ "Укрзалізниця" є державною компанією та як стратегічне підприємство залізничного транспорту, яке після початку збройної агресії виконує евакуаційні рейси, перевезення військових та військових вантажів по всій Україні, з 24.02.2022 несе фінансові витрати та позбавлена можливості отримувати прибуток, внаслідок зменшення оплачуваних пасажирських і вантажних перевезень. Також, в умовах дії воєнного стану АТ "Укрзалізниця" для збалансування доходів та витрат змушена була переходити до жорсткого регулювання всіх видів ресурсів, у тому числі витрат на персонал шляхом введення режиму простою працівників, обмеження таких виплат як матеріальна допомога, одноразові заохочення та інші компенсаційні виплати. Звертає увагу суду, що зобов`язання відповідача за перевезеннями, зазначеними в наданих накладних, виконані в повному обсязі, вантаж доставлено, що підтверджується залізничними накладними, які надані позивачем до матеріалів справи. До того ж, позивач взагалі не вказав на те, що йому були спричинені збитки, а відтак розмір штрафу перевищує збитки. Посилаючись на постанови ВС від 23.03.2021р. у справі №921/580/19, від 30.03.2021р. у справі №902/538/18, від 24.02.2021р. у справі №924/633/20 по постанови ВГСУ від 28.11.2017р. у справі №905/3376/16, від 28.02.2017р. у справі №904/6888/16, від 23.05.2017р. у справі №910/15430/16, від 20.06.2017р. у справі №904/9947/16 зазначає про можливість зменшення штрафу через значний розмір неустойки. Враховуючи майновий стан відповідача, зважаючи на те, що порушення зобов`язання зі сторони АТ "Укрзалізниця" не завдало збитків позивачу та/або іншим учасникам господарських відносин, наявні обставини, які в силу приписів ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України є достатніми підставами для зменшення розміру штрафу, заявленого позивачем до стягнення з відповідача.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022р. поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022р. у справі №904/27/22. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

В період з жовтня по листопад 2021 року до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№ 41927112, 41927120, 41948993, 41949009, 41949017, 41949025, 41949033, 42050427, 42146696, 42050435, 42050443, 42093815, 42093823, 42139972, 42139980, 42180349, 42190520, 42190538, 42114256, 42114272, 42114330, 42212332, 42212340, 42289975, 42290858, 42347468, 42347476, 42302224, 42302232, 42443903, 42448829, 42448837, 42348714, 42637926, 42706242, 42695296, 42716035, 42716134, 42716191, 42716209, 42717363, 42430132, 42430157, 42674028, 42828335, 42847954, 42769828, 42738336, 40000812, 40005845, 42866541, 42866558, 42866566, 42866574, 42866582, 42866590, 42962399, 42864215, 42864389, 42864421, 42864439, 42911768, 42911859, 42912030, 42912048, 42919241, 42944652, 42944660, 42944678, 42944710, 42992792, 42992834, 42667790, 42667808, 42667816, 42667824, 42870899, 42870915, 40349631, 40350001, 40350159, 40406993, 40407041, 40407058, 40407066, 40407074 (а.с.12-96 т.1).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на кожній зі спірних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Відтак, на підставі статті 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 245214 грн. 56 коп., що і стало підставою даного позову.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли на підставі договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Частиною 1 ст. 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Постановою Кабінету міністрів України №457 від 06.04.1998р. "Про затвердження Статуту залізниць України" було затверджено Статут залізниць України, яким визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084 (зі змінами та доповненнями).

Приписами ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Згідно зі ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 Статуту залізниць визначено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу. (п. 2.4. Правил доставки вантажу).

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Матеріалами справи підтверджується, що протягом жовтня-листопада 2021 року на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони за залізничними накладними №№ 41927112, 41927120, 41948993, 41949009, 41949017, 41949025, 41949033, 42050427, 42146696, 42050435, 42050443, 42093815, 42093823, 42139972, 42139980, 42180349, 42190520, 42190538, 42114256, 42114272, 42114330, 42212332, 42212340, 42289975, 42290858, 42347468, 42347476, 42302224, 42302232, 42443903, 42448829, 42448837, 42348714, 42637926, 42706242, 42695296, 42716035, 42716134, 42716191, 42716209, 42717363, 42430132, 42430157, 42674028, 42828335, 42847954, 42769828, 42738336, 40000812, 40005845, 42866541, 42866558, 42866566, 42866574, 42866582, 42866590, 42962399, 42864215, 42864389, 42864421, 42864439, 42911768, 42911859, 42912030, 42912048, 42919241, 42944652, 42944660, 42944678, 42944710, 42992792, 42992834, 42667790, 42667808, 42667816, 42667824, 42870899, 42870915, 40349631, 40350001, 40350159, 40406993, 40407041, 40407058, 40407066, 40407074 (далі разом - накладні) (а.с.12-96 т.1).

Приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

З календарних штемпелів на залізничних накладних вбачається, що вантаж було доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідно до п. п. 8, 10 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 датою фактичної видачі вантажу вважається дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється на місцях загального або незагального користування (на під`їзній колії ПАТ "Запоріжсталь"). При подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться в місцях, установлених договорами про подавання й забирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії, і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/забирання вагонів.

Виходячи з наведених норм та умов укладеного між сторонами Договору, ПАТ "Запоріжсталь", яке є вантажоодержувачем, позбавлене можливості отримати вантаж до виконання залізницею обов`язку з подачі вагонів своїм локомотивом на приймально-здавальні колії, а також підтвердити факт одержання вантажу (розкредитувати).

Тому добовий термін вивантаження та вивезення одержувачем вантажу необхідно розраховувати не з часу повідомлення залізницею вантажоодержувача вантажу про надходження вантажу на станцію Запоріжжя - Ліве, а з часу фактичної подачі вагонів на приймально-здавальні колії, оскільки у разі повідомлення про прибуття вагонів без фактичної подачі їх на приймально-здавальні колії станції, вантажовласник не має можливості виконати вимоги статті 116 Статуту та вивезти вантаж у термін, встановлений цією нормою Статуту.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України штраф передбачено за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними.

Таким чином, на підставі ст. 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 245214,56 грн.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року по справі №904/27/22 прийнято позовну заяву ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до розгляду та відкрито провадження у справі. Запропоновано учасникам справи, зокрема, відповідачу протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відповідно до вимог ст. 165, 178 ГПК України відзив на позовну заяву, а його копію з додатками надіслати усім учасникам справи.

З поштового повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022р. у справі №904/27/22 отримана представником відповідача 17.01.2022р. (а.с.120 т.1) Таким чином, відзив на позовну заяву повинен бути поданий до суду до 01.02.2022р. включно.

Проте, відзив АТ "Укрзалізниця" на позовну заяву з контррозрахунком від 11.02.2022р. надійшов до суду першої інстанції 15.02.2022р., тобто з пропущенням наданого відповідачу строку для здійснення відповідної процесуальної дії, а також вже після ухвалення Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022р. по даній справи. Заява про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подавалась.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів сплати відповідачем штрафу за порушення встановленого терміну доставки вантажу.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що тимчасова перерва в перевезенні за залізничними накладними сталася з вини Відправника або Одержувача, тому відмітка в графі 49 кожної з вказаних накладних не є підставою для збільшення строку доставки вантажу за ними.

Перевіривши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, колегія суддів апеляційного суду визнає його обґрунтованим та арифметично вірним.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правомірних висновків щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Направлений відповідачем до суду апеляційної інстанції контррозрахунок, а також акти загальної форми були надані ним з порушенням строків, встановлених статтями 74, 80, 165, 269 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, за змістом ч. ч. 3, 8 ст. 80 ГПК України та ч. 3 ст. 269 ГПК України відповідач повинен подати суду відповідні докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи подав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Матеріали справи не містять доказів неможливості своєчасного подання зазначеного контррозрахунку та актів загальної форми до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.

З приводу клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 1,00 грн., апеляційний господарський суд зазначає, що вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Разом з тим, у даній справі відсутні обставини та не надані відповідачем належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін на час прийняття рішення судом першої інстанції.

Обставини, які відповідач вважає підставою для зменшення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу пов`язані зі збройною агресією Російської федерації, що виникла 24.02.2022р. Матеріалами справи не підтверджується факт звернення відповідача до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення суми штрафу до винесення оскаржуваного рішення. Крім того, спірні правовідносини виникли ще у 2021 році, а рішення господарського суду першої інстанції ухвалено до початку воєнного стану в Україні, тобто до 24.02.2022р.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання щодо зменшення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізничним транспортом.

Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022р. у справі №904/27/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька