За заявою Громадської спілки "Український музичний альянс"
про розподіл судових витрат.
За позовом Громадської спілки "Український музичний альянс";
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком";
про виплату винагороди за приватне копіювання 860 902,26 грн.
Суддя Мандриченко О. В.
Секретар судового засідання Рябий І. П.
Від позивача: Неволіна А. Ю., адвокат, довіреність № б/н від 01.06.2021;
Від відповідача: Романчук Л. Г., адвокат, ордер серії АІ № 1137250 від 29.07.2021.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 позов задоволено повністю, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1, ) на користь Громадської спілки "Український музичний альянс" (01021, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, офіс 28, ) 1 155 584 (один мільйон сто п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 84 коп. заборгованості з відрахувань та 17 333 (сімнадцять тисяч триста тридцять три) грн 78 коп. витрат по сплаті судового збору.

01.06.2022 до господарського суду від Громадської спілки "Український музичний альянс" надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій заявник просить поновити строк на подання вказаної заяви та стягнути з відповідача 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2022 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Громадської спілки "Український музичний альянс" про розподіл судових витрат до розгляду, до повернення матеріалів справи № 910/11156/21 з Північного апеляційного господарського суду до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 зупинено апеляційне провадження у справі № 910/11156/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 до ухвалення судового рішення Господарським судом міста Києва за заявою Громадської спілки "Український музичний альянс" про розподіл судових витрат та повернення матеріалів справи № 910/11156/21 до Північного апеляційного господарського суду.

07.07.2022 матеріали справи № 910/11156/21 надійшли на адресу Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 призначено заяву Громадської спілки "Український музичний альянс" до розгляду на 26.07.2022.

До господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" надійшла заява, в якій відповідач просить поновити строк для подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які ним були понесені та долучити такі докази до матеріалів справи.

З приводу вказаної заяви, суд зазначає, що вона не може бути розглянута, оскільки рішенням суду від 22.02.2022 позов було задоволено повністю, а відтак у відповідача відсутні правові підстави для відшкодування своїх судових витрат.

До початку судового засідання 26.07.2022 від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній просить відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат повністю.

У судовому засіданні 26.07.2022 представник позивача просив поновити пропущений строк на подання заяви про розподіл судових витрат, а саму заяву задовольнити повністю.

У судовому засіданні 26.07.2022 представник відповідача проти задоволення вказаної заяви заперечував повністю та просив відмовити у її задоволенні.

Отже, розглянувши заяву Громадської спілки "Український музичний альянс" про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Клопотання позивача обґрунтовується тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та № 341/2022 від 17.05.2022 воєнний стан був продовжений та тривав станом на дату подання заяви про розподіл судових витрат.

Позивач зазначає, що керівник позивача ОСОБА_1 та керуючий партнер Адвокатського об`єднання «Гур`єв і партнери» ОСОБА_2, з лютого 2022 року перебувають у складі територіальної оборони Збройних сил України, а тому було неможливо виготовити дублікати документів, які додаються до заяви про розподіл судових витрат в строк.

Розглянувши клопотання Громадської спілки "Український музичний альянс" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про розподіл судових витрат, суд визнає причини його пропуску поважними та вважає за необхідне задовольнити клопотання та поновити позивачеві пропущений строк на подання заяви про розподіл судових витрат.

Як вбачається з заяви позивача про розподіл судових витрат, Громадська спілка "Український музичний альянс" просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000, 00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з статтею 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Європейської конвенції з прав людини. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020.

Судом встановлено, що 01.04.2020 між Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери" (далі - адвокатське об`єднання) та Громадською спілкою "Український музичний альянс" (далі - клієнт) укладено договір № 03/04/2020 (далі - договір) про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити адвокатському об`єднанню зазначені послуги.

Відповідно до пункту 1.2. договору, адвокатське об`єднання протягом строку дії договору надає клієнту наступні види професійної правничої допомоги, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта, складення заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020. У випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цього договору в порядку, передбаченому в пунктом 12.2. до зазначеної в пункті 11.1. дати, дія цього договору вважається продовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли сторони не вирішать розірвати договір відповідно до пункту 12.2. цього договору (пункти 11.1. та 11.2. договору в редакції додаткової угоди від 10.12.2020 до договору).

01.07.2021 між Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери" та Громадською спілкою "Український музичний альянс" укладено додаткову угоду № 01-01/07/21 до договору № 03/04/2020 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якої клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надати професійну правничу допомогу у рамках господарського судочинства за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком".

Згідно з пунктом 2 додаткової угоди, сторони дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення клієнта адвокатським об`єднанням надаються наступні види правової допомоги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики, складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів, представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді, інші види правничої допомоги, що необхідні для ефективного захисту прав та інтересів клієнта в межах доручення, визначеного цією додатковою угодою.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди, загальна сума гонорару (винагороди) є фіксованою та складає 50 000, 00 грн, що сплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження.

23.02.2022 Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та партнери" та Громадською спілкою "Український музичний альянс" складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого у період з 01.07.2021 адвокатським об`єднанням у справі № 910/11156/21 було надано клієнту наступні види правничої допомоги з детальним описом наданих послуг:

- складання, оформлення та надсилання позовної заяви з додатками, (включаючи клопотання про витребування доказів, запитання про обставини справи); збирання доказів, що додавалися до позовної заяви, на що було витрачено загалом 9 годин;

- ознайомлення з матеріалами справи, на що було витрачено загалом 2 години;

- ознайомлення зі змістом відзиву на позовну заяву на що було витрачено загалом 0,5 години;

- виконання доручення Господарського суду міста Києва щодо вручення ухвали про витребування доказів від 14.09.2021 року Державній митній службі України, на що було витрачено загалом 1 годину;

- розрахунок позовних вимог на підставі даних Держмитслужби (включаючи дослідження функціональних властивостей товарів імпортованих ТОВ "Інвестком" та сфери їх застосування; збирання та оформлення доказів щодо функціональних властивостей спірних товарів для подання їх до суду; безпосередній розрахунок позовних вимог; складання та оформлення заяви про зміну до предмета позову та збільшення розміру позовних вимог з додатками; складання та оформлення клопотання про долучення доказів до матеріалів справи) на що було витрачено загалом 17 годин;

- складання та оформлення заяви про зміну підстав позову та інших процесуальних документів, на що було витрачено загалом 1 година;

- участь у восьми судових засідань, на що було витрачено загалом 16 годин.

Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послуги складає 50 000, 00 грн. Гонорар (винагорода) у повному обсязі покриває фактичні витрати адвокатського об`єднання на виконання доручення (послуги поштового та/або кур`єрського обігу, телефонного зв`язку, придбання канцелярського приладдя, обслуговування офісної техніки, роботу помічника адвоката тощо).

Так, інтереси позивача в судових засіданнях у даній справі представляла адвокат Неволіна А. Ю. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 4641/10 від 23.09.2011), яка діяла на підставі довіреності б/н від 01.06.2021 виданої Громадською спілкою "Український музичний альянс".

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Європейської конвенції з прав людини. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім того, за змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту другого частини 2 статті 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За таких обставин, враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи.

Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, обсяг поданих позивачем заяв по суті справи, клопотань, а також часу витраченого у судових засіданнях, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 25 000, 00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 233 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Отже, заява позивача про розподіл судових витрат у справі № 910/11156/21 підлягає задоволенню шляхом постановлення додаткового судового рішення в частині стягнення з відповідача 25 000,00 грн витрат на професійну допомогу.

Керуючись статтями 119, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Поновити Громадській спілці "Український музичний альянс" пропущений строк на подання заяви про розподіл судових витрат.

2. Заяву Громадської спілки "Український музичний альянс" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1, код ідентифікаційний код 31901655) на користь Громадської спілки "Український музичний альянс" (01021, вул. Шовковична, буд.10, офіс 28, м. Київ, ідентифікаційний код 31815383) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. У задоволенні іншої частини заяви відмовити повністю.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складено 28.07.2022.

Суддя О.В. Мандриченко