ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/731/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

розглянувши заяву Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.07.2021, проголошене суддею Петровим В.С. у м. Одесі, повний текст якого складено 30.07.2021

у справі № 916/731/21

за позовом Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум

про припинення права власності та витребування земельної ділянки,

В провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Разюк Г.П., суддів: Колоколова С.І., Головея В.М., знаходилась справа №916/731/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум на рішення Господарського суду Одеської області від 23.07.2021.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 рішення Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 у справі №916/731/21 залишено без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум - без задоволення.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Квантум" задоволено частково; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі № 916/731/21 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

16.06.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/731/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум на рішення Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 по справі №916/731/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум на рішення Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 по справі №916/731/21 призначено на 09.08.2022 року о 14-30 год.

19.07.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси надійшла заява про забезпечення позову, в якій прокурор просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1520 га, кадастровий номер :32:008:0009 розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Вільямса, 53 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Прокурор зазначає, що на теперішній час постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 скасована постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.05.2022, розгляд справи №916/731/21 триває, ТОВ «Компанія Квантум» має можливість скасувати у Державному реєстрі речових прав запис про реєстрацію права комунальної власності Одеської міської ради на спірну земельну ділянку (запис №45920720), поновити попередній запис про реєстрацію права приватної власності на відповідну земельну ділянку із кадастровим номером :32:008:009 за собою (запис №44295070), та в подальшому відчужити останню на користь третіх осіб.

Також прокурор зазначив, що у разі відчуження відповідачем земельної ділянки площею 0,1520 га (кадастровий номер :32:008:0009) на користь третіх осіб, в подальшому у разі задоволення позову, виконання рішення суду, постановленого за позовом Київської окружної прокуратури міста Одеси, яка діє на захист інтересів держави, буде неможливим.

Розглянувши вказану заяву, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для її задоволення з урахуванням наступного.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту, метою запровадження якого є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за умови існування очевидної небезпеки шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст. 14 ГПК України та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи загальні вимоги, передбачені статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відтак, з урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, вищенаведене свідчить, що в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17, від 03.04.2020 у справі №904/4511/19.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Проте, за висновками апеляційного суду, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та особливості застосування заходів забезпечення позову, заявником не подано жодного доказу та не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку, ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, у разі набранням рішенням законної сили.

Доводи прокурора заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях та формальних посиланнях, у зв`язку з чим аявником не наведено суду жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, судовою колегією Південно-західного апеляційного господарського враховується, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 року у справі №916/371/21 (суддя Петров В.С.) у задоволенні заяви Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси (вх. 2-360/21 від 18.03.2021 року) про забезпечення позову у справі № 916/731/21 відмовлено.

В подальшому постановою Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури м.Одеси на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 року у справі №916/731/21 задоволено частково, ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 року у справі №916/731/21 скасовано частково, заяву Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси (вх. 2-360/21 від 18.03.2021 року) про забезпечення позову у справі № 916/731/21 задоволено частково, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум, м.Одеса (65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Желябова, 3, ) здійснювати будь-які дії щодо розпорядження, поділу, об`єднання, передачі в оренду тощо земельної ділянки загальною площею 0,1520 га (кадастровий номер :32:008:0009), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 53, а державним реєстраторам здійснювати реєстрацію таких дій до набрання рішенням у справі № 916/731/21 законної сили, в іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 року у справі №916/731/21 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скасування Верховним Судом постанови Південно-західного апеляційного господарського суду та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не є підставою для скасування раніше вжитих заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим відповідні посилання заявника є безпідставними.

Судова колегія вважає, що вимоги прокурора про накладання арешту на спірну земельну ділянку, з урахуванням задоволення заяви прокурора про заборону здійснювати будь-які дії щодо розпорядження, поділу, об`єднання, передачі в оренду тощо спірної земельної ділянки, наслідком такої заборони буде внесення відповідних обмежень щодо такої земельної ділянки до державного реєстру, що в повній мірі забезпечить виконання рішення суду за результатами розгляду даної справи, а тому одночасне застосування таких заходів та додаткове накладання арешту на спірну ділянку, є недоцільними.

За таких обставин, заява прокурора про накладення арешту на земельну ділянку 0,1520 га (кадастровий номер :32:008:0009), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 53 задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову (вх.№1130/22) від 19.07.2022 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена у строки та в порядку передбаченими ст. ст. 287-288 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош