ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.07.2022 Справа №905/39/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Васильєвій О.М., розглянувши матеріали господарської справи за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 8610,78 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 8610,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про поставку товару №342-ТЧ3-21 від 05.07.2021.

25.01.2022 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 відкладено розгляд справи на 09.03.2022 року.

06.05.2022 до Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

09.03.2022 судове засідання у справі №905/39/22 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Харкова та веденням активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.06.2022 відкладено судове засідання по справі №905/39/22 та зазначено, що після усунення обставин та поновлення діяльності суду у звичайному режимі, наявності можливості безпечного відправлення правосуддя та відновлення доступу до приміщення суду, а також при відновленні можливості забезпечити реалізацію сторонами їх прав, сторони буде проінформовано та повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання додатково відповідною ухвалою суду.

28.06.2022 до Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.07.2022 призначено судове засідання по справі №905/39/22 на 21.07.2022 року, визнано явку представників сторін не обов`язковою, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 ГПК України.

Представники сторін у судове засідання 21.07.2022 не з`явились. Відповідачем про поважність причин неявки суд не повідомлено, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надані. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» було належним чином повідомлено про розгляд справи, враховуючи наступні обставини.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.01.2022, ухвала про відкладення розгляду справи від 07.02.2022 були направлені рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 84190, Донецька обл., Слов`янський р-н, село Дмитрівка, вулиця Южна, будинок 7.

Копії вищезазначених ухвал були повернуті до суду без вручення адресатові у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.

За змістом ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі, Господарський суд Донецької області не має можливості з 22.02.2022 здійснювати відправку вихідної кореспонденції (розпорядження від 21.02.2022р.), тому про хід справи повідомлено сторін з використанням альтернативних способів, зокрема: шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи, а також розміщено відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України».

За таких обставин вбачається, що судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідач, у розумінні вимог ст. 120 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2021 року між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандпроект плюс» (Постачальник) було укладено Договір поставки товару №342-ТЧЗ-21 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця у встановлений строк Рефлектор код 34990000-3 за ДК 021:2015 «Регулювальне, запобіжне, сигнальне та освітлювальне обладнання» (далі «Товар»), визначений в асортименті, кількості та за ціною, які зазначені в Специфікації до Договору, що є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити його вартість.

Постачальник повинен поставити Покупцю товар, якість якого повинна відповідати чинним нормам якості для товару даного виду, вимогам, зазначеним у Технічній специфікації (Додаток 2) до Договору, що є його невід`ємною частиною (п.2.1. Договору).

Сума Договору становить 13 719,96 грн., без ПДВ (п.3.3. Договору).

Згідно з п.4.1. Договору розрахунок за товар здійснюються Покупцем в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Розрахунок за товар здійснюється Покупцем після направлення замовлення відповідно до п.5.1 цього Договору шляхом перерахування попередньої оплати у розмірі 50 % від суми Договору. Остаточний розрахунок за товар здійснюється Покупцем протягом 30 календарних днів від дати поставки замовленого товару Постачальником на склад Покупця на підставі видаткової накладної (п.п. 4.2.- 4.3. Договору).

Пунктом 5.1. Договору сторони обумовили, що поставка товару здійснюється за письмовим замовленням Покупця, виходячи з його фінансових можливостей та виробничих потреб. Замовлення направляється Постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або іншим способом з обов`язковою відміткою про отримання. Кінцевий строк поставки товару за цим Договором 31 грудня 2021 року.

Поставка товару здійснюється протягом 42 (сорока двох) календарних днів з дати перерахування Покупцем на поточний рахунок Постачальника попередньої оплати (п.5.2. Договору).

Зобов`язання Постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту (дати) передачі замовленого товару належної якості у власність Покупця у місці поставки на підставі видаткової накладної (п.5.7. Договору).

Згідно до п.6.2.1 Договору Покупець має право розірвати достроково в односторонньому порядку цей Договір, у разі невиконання зобов`язань Постачальником, повідомивши про це Постачальника за 20 - (двадцять) календарних днів до бажаної дати розірвання, без будь-якої компенсації за збитки які поніс або може понести Постачальник в зв`язку з таким розірванням Договору.

У разі затримки поставки товару, або поставки не в повному обсязі, заявленому Покупцем, відповідно до п.5.2 Договору, Постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад ЗО (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п.7.2. Договору).

У разі затримки поставки товару більш, як на один місяць понад строку, визначеного п. 5.2 Договору, Покупець має право в односторонньому порядку припинити дію цього Договору (повідомивши про це Постачальника письмово) стосовно непоставленого товару без будь-якої компенсації за збитки, які Постачальник поніс або може понести в зв`язку з таким розірванням Договору. У цьому випадку та у випадку, передбаченому п.6.2.1 Договору, Постачальник крім сплати штрафних санкцій, повертає всю суму попередньої оплати на поточний рахунок Покупця в 3-денний строк з дня вимоги, пред`явленої Покупцем, з урахуванням індексу інфляції (п.7.3. Договору).

За порушення строку повернення Покупцю попередньої оплати, на вимогу Покупця, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неповерненої попередньої оплати за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад ЗО (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми попередньої оплати (п.7.4. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє включно до 11.02.2022 року (п.10.1. Договору).

Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.10.2. Договору).

Відповідно до Специфікації, ТОВ «Грандпроект плюс» зобов`язувалось поставити КП «Київський метрополітен» Рефлектор (світловідбивач) Марка RL 106G M.D.Micro Detectors на суму 13 719,96 грн.

Договір та Специфікація до нього підписані представниками сторін та засвідчені печатками цих підприємств.

19.07.2021 Відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №17-2, на оплату Товару (Рефлектор (світловідбивач) Марка RL 106G M.D.Micro Detectors) на суму 13 719,96 грн.

03.08.2021 Комунальним підприємством «Київський метрополітен» перераховано авансову передплату у розмірі 6859,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6776.

Відповідно до п. 5.1. Договору Покупцем рекомендованим листом через Укрпошту та електронною поштою на вказану в Договорі адресу направлене письмове замовлення від 09.08.2021 № 46/09-177, яке повернулося на адресу відправника з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

28.10.2021 року КП «Київський метрополітен» було направлено відповідачу лист №46/09-238 про розірвання Договору та вимогу про повернення попередньої оплати.

03.11.2021 року КП «Київський метрополітен» було направлено відповідачу претензію №12/04-712 про стягнення неустойки.

Оскільки вищезазначена претензія була залишена без відповіді та задоволення, Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 6859,98 грн., інфляційних втрат в розмірі 186,72 грн. та штрафу в розмірі 1564,08 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору №342-ТЧЗ-21 від 05.07.2021.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами вищезазначений Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

19.07.2021 Відповідачем виставлено Позивачу рахунок-фактуру №17-2 на суму 13 719,96 грн, яку КП «Київський метрополітен» оплачено згідно платіжного доручення №6776 від 03.08.2021 на суму 6859,98 грн, що становить 50 % від суми Договору.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як було зазначено, згідно з п.5.2 Договору, строк поставки Товару - протягом 42 (сорока двох) календарних днів з дати перерахування Покупцем на поточний рахунок Постачальника попередньої оплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 5.8. Договору, перехід права власності на товар здійснюється після підписання сторонами видаткової накладної.

Проте, доказів на підтвердження здійснення відповідачем поставки позивачу обумовленого у Договорі товару, матеріали справи не містять.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначає позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки обумовленого товару, що відповідачем не спростовано та доказів поставки товару до матеріалів справи не додано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 6859,98 грн. згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Відповідачем вказаний обов`язок не спростований, доказів поставки товару або повернення попередньої оплати за Договором не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 6859,98 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і Відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед КП «Київський метрополітен», суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, передбачених укладеним між сторонами Договором, Позивач просив суд стягнути з ТОВ «Грандпроект плюс» 186,72 грн. інфляційних втрат та 1564,08 грн. штрафу згідно поданих розрахунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних за весь час прострочення, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.

Перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН розрахунок інфляційних втрат за простроченим зобов`язанням відповідача за загальний період з серпня 2021 по листопад 2021, суд встановив його арифметично вірним, у зв`язку з чим сума інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі 186,72 грн.

Щодо заявленої позивачем суми штрафу у розмірі 1 564,08 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 7.2. Договору вказано, що у разі порушення строків виконання зобов`язань з поставки товару, постачальник сплачує штраф в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Однак, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що сторонами в укладеному договорі, в частині стягнення 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, було погоджено саме пеню, так як остання визначається у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Наразі, з огляду на невиконання відповідачем свого обов`язку з поставки товару, позивачем було нараховано пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки поставки (44 днів прострочення) на загальну суму 603,68 грн., а також штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару в сумі 960,40 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, Відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи Позивача, отже позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 8610,78 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 8610,78 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» (84190, Донецька обл., Слов`янський р-н, село Дмитрівка, вулиця Южна, будинок 7, ) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 35, ) попередню оплату в розмірі 6859,98 грн., штрафу в розмірі 960,40 грн., пені в розмірі 603,68 грн., 3 % річних в розмірі 186,72 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2022 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов