РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2022Справа № 910/3834/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (вул. Космічна, буд. 12-А, м. Київ, 02192; ідентифікаційний код 04013755)

до Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» (вул. В.Касіяна, буд. 8, м. Київ, 03191; ідентифікаційний код 33440974)

про стягнення 8 915, 82 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі за текстом - КП «ГІОЦ», Позивач, Виконавець) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» (далі за текстом - КП «Голосіївжитлосервіс», Відповідач, Замовник) про стягнення 8 465, 24 грн заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за договором про надання послуг від 02.01.2009 № 1699 (далі за текстом - Договір) та 450, 58 грн 3% річних у зв`язку з тим, що відповідачем не здійснено своєчасну оплату вартості наданих послуг.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що ним за період січень 2019 - грудень 2020 надано Відповідачу послуги на загальну суму 7 270, 56 грн, що підтверджується підписаними актами приймання-передачі.

Однак кошти за надані послуги Відповідачем станом на дату звернення до суду з даним позовом не сплачено, що відповідно стало підставою для додаткового нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала від 26.05.2022 направлялась на офіційну адресу місцезнаходження Відповідача поштовим повідомленням № 783, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) закріплено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали господарського суду міста Києва від 26.05.2022 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відповідач правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не надіслав.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

02.01.2009 КП «ГІОЦ» та КП «Голосіївжитлосервіс» укладено Договір, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати послуги, які передбачають надання та інформаційно-технологічне супроводження програмного забезпечення Виконавця на ПК «Замовника», відповідно до Додатків № 1 та

№ 2 до Договору.

Місячна вартість послуг, які надаються згідно п. 1.1. Договору, визначається відповідно до Додатків № 1 та № 2 до Договору. (пункт 3.1. Договору)

Відповідно до пункту 3.4. Договору розрахунки Замовника з Виконавцем за надані послуги, передбачені п. 1.1. Договору, здійснюються Замовником шляхом безготівкового розрахунку на підставі Акта, погодженого обома Сторонами.

Вартість послуг, що обумовлені в Акті, оплачується Замовником протягом десяти днів з дня отримання Акта. (пункт 3.5 Договору).

Згідно з пунктом 7.1. Договору термін дії останнього встановлюється з 1.01.2009 по 31.12.2009. Якщо за 2 місяці до припинення строку дії Договору ні одна зі Сторін не заявила про зміни його умов чи припинення його дії, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

Суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази припинення дії Договору, а відтак Договір був чинним протягом спірного періоду.

Також судом встановлено, що Позивачем в період з січня 2019 по грудень 2020 надано Відповідачу послуги за Договором на загальну суму 7 270, 56 грн, що підтверджується наступними актами приймання - передачі, які враховуючи положення пункту 3.5. Договору мали бути оплачені Відповідачем (відповідно):

- № 335-910 від 31.01.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.02.2019);

- № 335-2694 від 28.02.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.03.2019);

- № 335-4584 від 29.03.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 08.04.2019);

- № 335-6446 від 26.04.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 06.05.2019);

- № 335-8372 від 31.05.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.06.2019);

- № 335-10292 від 27.06.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 07.07.2019);

- № 335- 12218 від 31.07.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.08.2019);

- № 335-14158 від 30.08.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 09.09.2019);

- № 335-16081 від 30.09.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.10.2019);

- № 335-18087 від 31.10.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.11.2019);

- № 335-20136 від 29.11.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 09.12.2019);

- № 335-22082 від 28.12.2019 на суму 330,48 грн (строк оплати до 07.01.2020);

- № 335-4688 від 31.03.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.04.2020);

- № 335-6556 від 30.04.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.05.2020);

- № 335-8198 від 29.05.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 08.06.2020);

- № 335-10141 від 30.06.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.07.2020);

- № 335-12061 від 31.07.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.08.2020);

- № 335-14081 від 31.08.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.09.2020);

- № 335-16065 від 30.09.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.10.2020);

- № 335-18099 від 30.10.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 09.11.2020);

- № 335-20070 від 30.11.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.12.2020);

- № 335-22138 від 31.12.2020 на суму 330,48 грн (строк оплати до 10.01.2021).

Суд вказує, що зазначені вище акти приймання-передачі наданих послуг підписані представниками сторін, чиї підписи скріплено печатками товариств, що в свою чергу підтверджує факт надання Позивачем послуг Відповідачу без зауважень та претензій, а відтак виникнення у останнього обов`язку здійснити оплату таких послуг.

Також суд зазначає, що акти приймання-передачі наданих послуг підписані Відповідачем фактичними датами виготовлення таких актів, що в свою чергу свідчить про отримання останніх у відповідності до їхніх дат.

При тому суд вказує, що в матеріалах справи відсутні заперечення Відповідача та докази оплати наданих послуг за Договором, у зв`язку з чим Позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат окремо по кожному акту приймання передачі станом на 14.02.2022, в загальному на суму 450, 58 грн - 3 % річних, 1 645, 26 грн - інфляційних втрат.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище, Позивачем за період з січня 2019 по грудень 2020 надано Відповідачу послуги згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, пунктом 3.5. Договору сторони погодили умов оплати наданих Позивачем послуг, а саме - протягом 10 днів з дня отримання акту.

Відтак, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом обставини щодо фактичного надання Позивачем послуг, прийняття таких послуг Відповідачем без зауважень та претензій з огляду на підписання сторонами відповідних актів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині здійснення оплати, а відтак вимога Позивача по сплаті основного боргу в розмірі 7 270, 56 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Що стосується нарахованих Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат окремо по кожному акту приймання-передачі послуг за Договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, судом враховано неможливість нарахування інфляційних втрат за лютий місяць 2022, проте здійснені Позивачем нарахування арифметично вірними, а відтак правомірними, що в свою чергу є підставою для стягнення з Відповідача 3 % річних - 450, 58 грн та інфляційних втрат - 1 645, 26 грн.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказах, враховуючи те, що Відповідачем порушено умови Договору, а в матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем отриманих від Позивача послуг, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» - задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» (вул. В.Касіяна, буд. 8, м. Київ, 03191; ідентифікаційний код 33440974) на користь Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (вул. Космічна, буд. 12-А, м. Київ, 02192; ідентифікаційний код 04013755) основний борг - 7 270 (сім тисяч двісті сімдесят) грн. 56 коп, інфляційні втрати - 1 645 (одна тисяча шістсот сорок п`ять) грн. 26 коп, 3 % річних - 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 58 коп. та судовий збір 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 26.07.2022

Суддя Антон ПУКАС