ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/277/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця Романюк Віталія Леонідовича

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк"

про стягнення пені в сумі 77 387, 57 грн, інфляційні втрати в сумі 76 042, 73 грн та 3% річних в сумі 24 680, 00 грн.

Участь представників в судовому засіданні:

від позивача: Михайлов Володимир Олександрович;

від позивача: Романюк Віталій Леонідович (в залі суду);

від відповідача: Деденко Дмитро Іванович (в режимі вкз).

Описова частина:

08 квітня 2022 року Фермерське господарство "Агротех-Р", Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" та Фізична особа-підприємець Романюк Віталій Леонідович звернулися з позовом до Господарського суду Рівненської області, в якому просять суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" на свою користь 314 349 грн. 10 коп.

Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/188/22 визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26 квітня 2022 року.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року розгляд справи відкладено на 17 травня 2022 року.

12 травня 2022 року через відділ канцелярії відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній наголошує на безпідставності позову, просить суд в задоволенні позову відмовити, вказує зокрема на недоведеність позову та ненадання позивачами належних доказів, покликається на ту обставину, що рахунки позивачів були арештовані, акцентує увагу на безпідставність застосування положення статті 625 ЦК України щодо нарахування відсотків річних та інфляційних втрат, також зазначає про безпідставність нарахування пені.

Ухвалою суду від 18 травня 2022 року роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська наливна компанія" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 2 329, 59 грн., інфляційних втрат в сумі 2 744, 15 грн. та 3% річних в сумі 769, 39 грн. за гривневим поточним рахунком, пені в сумі 8 383, 48 гри. та 3% річних в сумі 82, 73 євро за валютним поточним рахунком. Роз`єднано позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Романюка Віталія Леонідовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 77 387, 57 грн, інфляційні втрати в сумі 76 042, 73 грн та 3% річних в сумі 24 680, 00 грн. Виділено у окреме самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська наливна компанія" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 2 329, 59 грн., інфляційних втрат в сумі 2 744, 15 грн. та 3% річних в сумі 769, 39 грн. за гривневим поточним рахунком, пені в сумі 8 383, 48 гри. та 3% річних в сумі 82, 73 євро за валютним поточним рахунком. Виділено у окреме самостійне провадження позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Романюка Віталія Леонідовича до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 77 387, 57 грн, інфляційні втрати в сумі 76 042, 73 грн та 3% річних в сумі 24 680, 00 грн. Оригінали матеріалів справи № 918/188/22 залишено у даній справі з вимогою Фермерського господарства "Агротех-Р" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" про стягнення пені в сумі 49 652, 78 грн., інфляційні втрати в сумі 56 027, 46 грн та 3% річних в сумі 16 331, 95 грн.

Цією ж ухвалою відкладено підготовче засідання у даній справі на 31 травня 2022 року.

30 травня 2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких останній конкретизував обставини справи, що стосуються позивача Фермерського господарства "Агротех-Р", з урахування роз`єднання позову.

Ухвалою суду від 31 травня 2022 року відкладено підготовче засідання на 14 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 05 липня 2022 року.

14 червня 2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких заперечує наведені у відзиві на позовну заяву обставини.

28 червня 2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" подав додаткові пояснення у справі, в яких просить суд відмовити у позові Фермерського господарства "Агротех-Р" в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 липня 2022 року.

У судовому засіданні 19 липня 2022 року уповноважений представник позивача просив суд задоволити позов в повному обсязі, у свою чергу уповноважений представник відповідача проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов та додаткових пояснень.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Мотивувальна частина:

26 грудня 2017 року Фізичною особою - підприємцем Романюк Віталієм Леонідовичем у ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" () відкрито поточний рахунок у національній валюті - гривні за № НОМЕР_1 (договір банківського рахунку № PRUO-261217/001- 73), відповідно до предмету якого банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює розрахунково - касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до чинного законодавства України, нормативно - правових актів Національного банку України та умов цього договору.

Відповідно до пункту 2.1.2 вказаного договору, банк зобов`язується додержуватись вимог чинного законодавства України, нормативних актів НБУ, що регулюють питання здійснення будь-яких операцій відносно відкриття та подальшого обслуговування поточних рахунків клієнта, та вимог цього договору.

Пунктом 2.1.8. договору передбачено, що банк зобов`язується приймати та своєчасно виконувати розрахункові документи.

Пунктом 2.3.11. договору передбачено, що банк має право відмовитись від забезпечення здійснення фінансових операцій відповідного Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення" зі змінами та доповненнями.

Судом з`ясовано, розрахунково-касове обслуговування вказаного поточного рахунку проводиться у Відділенні №73 у м.Костопіль ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" (м.Костопіль, Рівненська область).

Як зазначає позивач, з 03 листопада 2020 року вищезазначений поточний рахунок було заблоковано ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" без пояснення будь-яких причин, а також безпідставно зупинено фінансові операції за поточним рахунком.

05 листопада 2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання інформації щодо зупинення фінансових операцій за поточним рахунком.

Будь-яких відповідей чи листів від відповідача з обґрунтованими поясненнями не було отримано позивачем, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Повторно, 11 листопада 2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання інформації щодо зупинення фінансових операцій за поточним рахунком, які були залишені без розгляду, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до умов договору банківського рахунку укладеного позивачем з відповідачем, клієнт мас право вимагати своєчасного та повного здійснення розрахунків та виконаним інших послуг за цим договором (пункт 2.4.4. договорів).

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з нормами статті 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених і Згідно з нормами статті 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених і сторонами.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам) (пункт 6.1.). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб (пункт 6.2.).

Відповідно до норм пункту 6.3. статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України, Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно з правилами статті 1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до приписів статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Згідно з правилами пункту 9.1. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або ті інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом.

Дії банку щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають зокрема відповідати усім вимогам Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фіна псуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Згідно з нормами статті 5 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон) до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

Згідно з приписами частинами першої статті 3 Закону запобігання та протидія ґрунтуються, серед іншого, на принципах невідворотності покарання та переконливості і пропорційності заходів впливу за порушення законодавства у сфері запобігання та протидії.

В розумінні названого Закону суб`єктами первинного фінансового моніторингу є банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону); а спеціально уповноваженим органом - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії (пункт 55 частини 1 статті 1 Закону).

Положеннями статті 8 Закону визначено завдання, обов`язки та права суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Зокрема відповідач, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання розголошенню (зокрема особам, стосовно фінансових операцій яких проводиться перевірка) інформації, що подається спеціально уповноваженому органу, та іншої інформації з питань фінансового моніторингу (у тому числі про факт подання такої інформації або факт отримання запиту, рішення чи доручення від спеціально уповноваженого органу та їх виконання), крім випадків, визначених цим Законом (пункт 16 частини 2 статті 8 Закону).

Статтею 15 Закону унормовано порядок та підстави відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин, проведення фінансової операції.

Так, частиною першою цієї статті визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин відмовити клієнту у відкритій рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:

якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;

подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

виявлення порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком- оболонкою:

якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.

Вбачається, наведеними нормами чітко регламентовано порядок та підстави вжиття заходів щодо зупинення фінансових операцій. А також передбачено обмеження строків зупинення фінансових операцій та неможливість їх продовження.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не наводить жодної ознаки наявності у банківських операціях позивача легалізації кримінальних доходів чи фінансування тероризму.

Вищенаведені обставини підтверджуються рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.03.2021 року у справі №918/1170/20 за позовом ФГ "Агротех- Р", ТОВ "Поліська паливна компанія", ФОП Романюка В.Д. до ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", яким визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" "Акордбанк" із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих фізичною особою - підприємцем Романюком Віталієм Леонідовичем. Фермерським господарством "Агротех-Р", Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Акордбанк". Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Акордбанк" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними для позивачів коштів.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що матеріалами справи підтверджується протиправна бездіяльність відповідача, щодо обмеження розпорядженням грошовими коштами позивача, без будь якої правової підстави.

Разом з тим, що стосується періоду безпідставного обмеження користування коштами на поточному рахунку, слід зазначити наступне.

Позивач зазначає, відповідач безпідставно обмежив доступ до рахунку позивача строком з 03.11.2020 року по 10.12.2021 року.

Однак, відповідачем долучено до матеріалів справи ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року та від 29 квітня 2021 року, якими на поточний рахунок позивача накладено арешти.

Отже, матеріали справи стверджено та позивачем не спростовано того факту, що відповідачем у період з 16 лютого 2021 року (з моменту отримання ухвали суду про арешт рахунків) та до моменту скасування ухвали про арешт рахунків, а саме 10 грудня 2021 року, відповідачем виконувалася вимога ухвали суду, та обмеження щодо рахунку, були встановлені правомірно.

Враховуючи зазначене, судом вставлено, що період за яким було безпідставно обмежено користування коштами позивача на поточному рахунку є з 04 листопада 2020 року по 15 грудня 2021 року.

Згідно п.п. 30.1, 30.2 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов`язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового оборогу, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно п. 8,4 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" міжбанківський переказ виконується у строк до 3-х операційних днів.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач будь-які платежі та перекази в національній та іноземній валюті позивачу не проводив, оскільки видаткові фінансові операції були зупинені (заблоковані) з 03.11.2020 року по 10.12.2021 року включно.

Зокрема, починаючи з 04.11.2020 року позивачу, в порушення умов укладених договору банківських рахунків, були обмежені у проведенні видаткових фінансових операцій з власних поточних рахунків, які були відкриті у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Акордбанк".

Позивач ФОП Ромашок В.Л. здійснив з 04.11.2020 року операцію щодо переказу коштів, лише 10.12.2021 року на суму 75 000 грн., надалі 13.12.2021 року на суми 598 712,18 грн. та 100 000 грн про що свідчать виписки з банківського рахунку в електронній формі.

Із зазначеного вбачається, що саме на кошти в зазначено розмірі, були накладені відповідачем обмеження у користуванні для позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно п. 32.1. ст. 32. Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до ч. 2 п. 32.2. цієї ж статті у разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов`язаний сплатити отримувачу неню у розмірі 0.1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Судом встановлено розмір пені за період прострочення з 04.11.2020 року по 15.02.2021 року перевищує 10 відсотків суми переказу, а інший розмір пені не обумовлений договором банківського рахунку, тому виходячи з коштів, видаткові фінансові операції по яких були заблоковані, сума пені по ФОП Романюк В.Л. 77 387. 57 грн. (773 875, 74 х 10%).

Вбачається, відповідачем не надано контр розрахунку, щодо невірності розрахованої суми пені.

Окрім того, позивачем нараховано для відповідача, інфляційні втрати в розмірі 76 042, 73 грн 3% річних складають 24 680, 00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

У постанові № 127/15672/16-ц від 08 листопада 2019 року Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17. від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18 про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Також, судом враховано, обмежуючи позивача у користуванні власними коштами, відповідач фактично, користувався зазначеними коштами без будь якої правової підстави впродовж строку з 04.11.2020 року по 15.02.2021 року.

Із розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних втрат вбачається, що останній здійснений за період який перевищує, визначений судом вище, тому судом було здійснено перерахунок зазначених сум.

Відповідно до розрахунку суду, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 24 143 грн 62 коп. інфляційних втрат та 5 766 грн 62 коп. три відсотка річних нарахованих за період з 04.11.2020 року по 15.02.2021 року.

Враховуючи усе зазначене вище, суд робить висновок, що позов є обґрунтованим, а відповідач порушив права позивача.

Відповідно до приписів частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На думку суду, за результатами розгляду спору встановлені обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов укладених з позивачами договорів банківського вкладу. Такі обставини свідчать про порушення відповідачем прав позивача.

Відтак, суд позов задовольняє частково, та стягує з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на користь Фізичної особи - підприємця Романюк Віталія Леонідовича 77 387 грн 57 коп. пені, 24 143 грн 62 коп. інфляційних втрат та 5 766 грн 62 коп. три відсотка річних.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положеннями частини 9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом позов задоволено частково, однак спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, тому судовий збір в розмірі 2 481,00 грн покладається на Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Акордбанк".

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" (04136, м. Київ, вул. Стеценко 6, ) на користь Фізичної особи - підприємця Романюк Віталія Леонідовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 77 387 (сімдесят сім тисяч триста вісімдесят сім) грн 57 коп. пені, 24 143 (двадцять чотири тисячі сто сорок три) грн 62 коп. інфляційних втрат, 5 766 (п`ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн 62 коп. три відсотка річних та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп судового збору.

3. Відмовити в стягненні 51 899 грн 11 коп. інфляційних втрат та 10 565 грн 33 коп. три відсотка річних.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 21 липня 2022 року.

Суддя Вадим Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Бурштинова, 11);

3 - відповідачу рекомендованим (04136, м. Київ, вул. Стеценко, 6).