ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Справа №914/2350/18 (914/1966/21)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

з участю представника відповідача Клепач М.Б

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» на рішення Господарського суду Львівської області (суддя Морозюк А.Я.) від 23листопада 2021 року у справі №914/2350/18(914/1966/21) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" про стягнення 210 000 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у межах справи №914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра"

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" про стягнення 210 000 грн.00 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Господарський суд Львівської області позов задоволив частково; стягнув з Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» на користь ОСОБА_1 55 098,18 грн - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні(з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті) та 3 150 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра" просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 23 листопада 2021 року у справі № 914/2350/18(914/1966/21). Вважає, що суд першої інстанції не врахував відсутність вини роботодавця та той факт, що стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати в розмірі 55 098,18 грн не відповідає принципу співмірності (пропорційності), а також, суд помилково не зменшив розмір розрахованого середнього заробітку до 10% від суми заборгованості.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 18 січня 2022 року поновив Приватному акціонерному товариству «Львівський електроламповий завод «Іскра» строк на апеляційне оскарження та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод «Іскра» на рішення Господарського суду Львівської області від 23 листопада 2021 року у справі 914/2350/18(914/1966/21).

Суд призначив та двічі відкладав розгляд справи з метою всебічного, повного, об`єктивного розгляду апеляційної скарги та із застосуванням розумного строку.

Згідно з статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представника ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» та вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 23листопада 2021 року у справі №914/2350/18(914/1966/21) належить залишити без змін з огляду на наступне.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 03 січня 2019 року відкрив провадження у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра". Справа №914/2350/18 перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до частини 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Позов подано в межах справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Предметом розгляду у цій справі (№914/2350/18(914/1966/21) є вимога позивача (звільненого працівника) про стягнення 210 000,00 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За визначенням статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, зокрема, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 прийнятий 20.05.2017 Приватним акціонерним товариством "Львівський електроламповий завод "Іскра" на роботу та звільнений з роботи 15.07.2019 в порядку ч. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, у зв`язку із скороченням штату, про що зроблено відповідні записи у трудовій книжці ОСОБА_1 . На момент звільнення з роботи перед ОСОБА_1 існувала заборгованість по заробітній платі у розмірі 71 867,19 грн, остаточний розрахунок якої було проведено 28.05.2021.

Факт заборгованості по виплаті заробітної плати, що існувала на день звільнення позивача (15.07.2019) у сумі 71 867,19 грн підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що на рахунок позивача у період з 15.07.2019 по 16.03.2021 зараховано заробітну плату в сумі 49 000,00 грн, та згідно смс-повідомлень АТ «Одщадбанк» 28.05.2021 зараховано заробітну плату в сумі 22 867,19 грн.

Ці обставини відповідач не заперечив.

Позивач визначив середньоденну заробітну плату за травень-червень 2019 в розмірі 563,50 грн. (зарплата за травень-червень 22 540,00 грн поділено на 40 робочих днів). Сума середнього заробітку за весь час затримки за період з 16.07.2019 по 27.05.2021 (468 робочих днів) становить 263 718,00 грн.

Водночас позивач зменшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який просив стягнути з відповідача до 210 000,00 грн. Цю суму вважає пропорційною та справедливою.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 25.08.2021 витребував у відповідача письмове повідомлення (довідку) про нараховану та невиплачену заробітну плату, суми нарахованої та невиплаченої компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 . Відповідач таких відомостей не надав. Водночас представник відповідача в підготовчому засіданні 26.10.2021 погодилась із розрахунком позивача.

Суд першої інстанції вказав, що розмір простроченої заборгованості відповідача перед позивачем щодо виплати йому при звільненні всіх належних сум становив 71 867,19 грн, відтак сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, яку позивач просить стягнути в розмірі 210 000,00 грн, не є співмірною з заборгованістю відповідача по заробітній платі.

Зважаючи на правові позиції, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, суд зменшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 55 098,18 грн, що становить суму у розмірі 40 відсотків річних від простроченої заборгованості із виплати заробітної плати 71 867,19 грн, обраховану за 23 місяці (період затримки виплати, округлений до повного місяця в більшу сторону). При цьому суд урахував, що ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" перебуває в процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном, та повністю сплатив позивачу заборговану суму 71 867,19 грн.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції поділяє правомірний і обгрунтований висновок суду першої інстанції про зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 55 098,18 грн і стягнення цієї суми з відповідача.

Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відповідач не заперечує і не спростовує встановлених судом першої інстанції обставин справи. Натомість вказує на відсутність його (відповідача) вини, оскільки кошти відповідача були арештовані у виконавчому провадженні.

Суд апеляційної інстанції констатує, що вина відповідача, як роботодавця, полягає у порушенні приписів статей 47, 116 Кодексу законів про працю України щодо обов`язку в день звільнення провести з працівником розрахунок - виплатити усі суми, що належать працівникові на день звільнення. Відповідач не повідомляв суд першої інстанції про наявність таких обставин, а в матеріалах справи відсутні постанови про відкриття виконавчих проваджень, про арешт коштів відповідача, інше. Зменшуючи до 55 098,18 грн розмір відшкодування, суд першої інстанції урахував позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену у постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц. При цьому зазначив, що визначена сума не відображає дійсного розміру майнових витрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою таких втрат.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Рішення Господарського суду Львівської області від 23 листопада 2021 року у справі №914/2350/18(914/1966/21) ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 23листопада 2021 року у справі №914/2350/18(914/1966/21) залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Львівський електроламповий завод «Іскра».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 19 липня 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя Г.Г. Якімець