ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/358/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Приватного підприємства "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-мрамор груп"

про стягнення 104906,96 грн

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 104906,96 грн., з яких: 90000,00грн. боргу за надані послуги експедирування по заявках на транспортне замовлення; 6211,67грн. пені; 8659,28грн. інфляційних.

Рух справи.

08.06.2022 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 09.06.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №906/358/22 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:" адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: Житомирська область, смт.Черняхів, вул.Володимирська,119, офіс 10. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд даної справи, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, надати свої заперечення по суті позову.

21.06.22, на виконання вимог ухвали суду, від позивача до суду надійшли докази направлення відповідачу претензії про сплату боргу.

Встановлені судом обставини.

У період з 13.01.2022 по 13.02.2022 , на підставі Договорів-заявок на транспортне замовлення №65 від 26.01.22, №86 від 31.01.22, №85 від 31.01.22, №83 від 30.01.22, №64 від 26.01.22, №50 від 22.01.22, №30 від 17.01.22, №25 від 13.01.22, №10 від 06.01.22 (а.с.15,18,21,24, 27,30,33,36,39) , позивач надав відповідачу послуги по перевезенню вантажів на загальну суму 90000,00грн., що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними СМR №13 від 29.01.22 , №14 від 02.0.2.22, №16 від 04.02.22, №15 від 02.02.22 , №12 від 28.01.22, №11 від 22.01.22, №10 від 18.01.22, №9 від 14.01.22, №6 від 06.01.22 (а.с.17,20,23,26,29,32, 35,38,41).

Для оплати наданих послуг позивач виставив рахунки №65 від 06.02.22 на суму 10000,00грн., №86 від 02.02.22 на суму 10000,00грн., №85 від 13.02.22, №83 від 12.02.22 на суму 10000,00грн., №64 від 04.02.22 на суму 10000,00грн., №50 від 28.01.22 на суму 10000,00грн., №29 від 25.01.22 на суму 10000,00грн., №25 від 23.01.22 на суму 10000,00грн., №10 від 13.01.22 на суму 10000,00грн. (а.с.16,19,22,25,28,31,34,37,40).

12.05.2022 позивач надіслав відповідачу претензію №2 з вимогою про сплату заборгованості, яку відповідач отримав 21.05.22, однак залишив її без відповіді та задоволення ( а.с. 50,51,68).

У зв`язку з невиконанням відповідачем по оплаті наданих послуг у розмірі 90000,00грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Висновки суду та норми права.

Відповідно до статті 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

За нормою статті 930 ЦК України, Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Згідно статті 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно Договорів-заявок на транспортне замовлення, по яких між сторонами виникли зобов`язання, вартість послуг по кожному з них становить 10000,00грн., які мали бути оплачені по вигрузці авто.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони у договорах не вказали строків виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг, однак передбачили негайну оплату після розвантаження авто.

За приписами ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

12.05.2022 позивач надіслав відповідачу претензію №2 з вимогою про сплату заборгованості, яку відповідач отримав 21.05.22.

Із поданих документів неможливо встановити час розвантаження авто, тому відповідач мав розрахуватися протягом 7 (семи) днів від дати отримання претензії позивача про сплату наданих послуг, тобто до 28.05.2022.

Відповідач докази сплати боргу не надав.

Суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 90000,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача пеню виходячи із облікової ставки Національного банку України, що згідно розрахунку позивача становить 6211,67 грн.(а.с.6-14).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Оскільки сторони у договорі не передбачили стягнення пені як відповідальніть за несвоєчасне виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 6211,67грн. пені.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8659,28грн. інфляційних.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що прострочення сплати боргу виникло з 29.05.22.

Як убачається з розрахунків інфляційних, вказана сума нараховувалась за період з лютого по квітень 2022, тобто за місяці, в яких ще не відбулося прострочення оплати заборгованості.

За таких обставин вимога позивача про стягнення інфляційних є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 90000,00грн. Вимоги про стягнення 6211,67грн. пені та 8659,28 грн. інфляційних не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236,237,238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-мрамор груп" (12301, Житомирська область, смт.Черняхів, вул.Володимирська,119, офіс 10; код 41905242) на користь Приватного підприємства "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко" (10003, м.Житомир, вул.Перемоги,80,кв.2; код 36682120) - 90000,00грн. боргу, 2128,46грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 6211,67грн. пені та 8659,28 грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.07.22

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повідом.)