УХВАЛА

про задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця

13.07.2022Справа № 5011-71/8864-2012

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 5011-71/8864-2012

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" в особі філіалу "Завод "Енергія" Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Київ"

про стягнення заборгованості за послуги із знешкодження (термічної обробки) ТПВ в розмірі 6 924 949,91 грн

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" в особі філіалу "Завод "Енергія" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - позивач, стягувач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Київ" (далі - відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за послуги із знешкодження (термічної обробки) ТПВ в розмірі 6 924 949,91 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Нечай О.В.) від 19.09.2012 у справі №5011-71/8864-2012 було частково задоволено позов та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 6 256 344 грн 75 коп., інфляційні втрати в розмірі 23 467 грн 11 коп., 3 % річних в розмірі 131 530 грн 11 коп., пеню в розмірі 441 042 грн 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 63 705 грн 37 коп. В іншій частині позову відмовлено.

05.10.2012 Господарським судом міста Києва на виконання вказаного рішення було видано наказ.

11.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (позивача) у справі та заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником, яка, у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, була передана для розгляду судді Бондаренко-Легких Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Бондаренко-Легких Г.П.) від 21.09.2021 було задоволено заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та замінено сторону (позивача) у справі № 5011-71/8864-2012 - АТ "К.Енерго" на правонаступника - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та стягувача у справі № 5011-71/8864-2012 - АТ "К.Енерго" на правонаступника - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

20.06.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем за період з 19.10.2021 по 19.06.2022 не було вчинено належних дій, в тому числі і запропонованих стягувачем у клопотанні, для з`ясування наявності у боржника майна (рухомого, нерухомого), майнових прав тощо з дотриманням порядку та строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", внаслідок чого порушені основні засади виконавчого провадження - обов`язковість виконання рішення та розумність строків виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2022 розгляд скарги стягувача на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 5011-71/8864-2012 призначено на 13.07.2022.

У судове засідання 13.07.2022 з`явився представник стягувача, представники боржника та органу державної виконавчої служби не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, явка їх представників обов`язковою судом не визнавалась.

Згідно з ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні 13.07.2022 скаргу стягувача на бездіяльність державного виконавця, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Стаття перша Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею другою Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Права виконавця під час здійснення виконавчого провадження закріплені в ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50588507 з примусового виконання наказу суду від 05.10.2012 у справі № 5011-71/8864-2012.

На підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 5011-71/8864-2012, державним виконавцем 19.10.2021 винесено постанову, якою замінено стягувача за виконавчим документом з АТ "К.Енерго" на правонаступника - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

Наступного дня ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" направило на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) клопотання про вчинення виконавчих дій № 20-4/10 від 20.10.2021, яке отримано виконавцем 22.10.2021.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Своєчасне та повне виконання рішення суду забезпечується завдяки використанню, зокрема, державним виконавцем повного обсягу повноважень, процесуальних інструментів та сукупності різних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", та які є необхідними для примусового виконання рішення суду.

Згідно з положеннями частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Згідно з частинами 1, 4 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до пунктів 2 - 4 Розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за №1126/29256 (далі - Положення), виконавцем до автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система) обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи відповідно до шаблонів документів, переданих адміністратору Системи структурним підрозділом Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Судом встановлено, що станом на час звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця наказ Господарського суду міста Києва № 5011-71/8864-2012 від 05.10.2012, виданий на виконання рішення цього ж суду від 19.09.2012, не виконано.

Слід зазначити, що матеріали виконавчого провадження до суду не були надані.

З наданого скаржником витягу із автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець належним чином не виконував обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 18, ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", щодо перевірки майнового стану боржника, зокрема виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, періодичної перевірки майнового стану боржника.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця від 24.10.2017 оголошено у розшук 6 транспортних засобів боржника, в той же час з відповіді на запит № 120094804 від 26.10.2021 до Міністерства внутрішніх справ України в межах ВП № 50588507 щодо зареєстрованих за ТОВ "Грінко-Київ" вбачається, що за боржником зареєстровано 11 транспортних засобів.

Також з інформації, наявної в автоматизованій системі виконавчого провадження вбачається, що 26.07.2016 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника. Водночас в матеріалах справи відсутні докази виставлення платіжних вимог на списання грошових коштів з виявлених банківських рахунків боржника.

Разом з тим, господарський суд враховує, що скаржник, звертаючись до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотаннями про вчинення виконавчих дій, вказував, які заходи можливо вчинити і до яких органів та установ можливо звернутись для перевірки майнового стану боржника.

Суд вважає слушними доводи скаржника, що державний виконавець не був позбавлений можливості здійснити наступні виконавчі дії: здійснити перевірку та виявлення рахунків боржника, та в подальшому, накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб; здійснити перевірку та виявлення джерел доходів боржника; направити запити до реєстраційних органів щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів; направити запити до реєстраційних органів щодо наявності у власності боржника належного йому рухомого та/або нерухомого майна, та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії; витребувати у Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільської (селищної) ради інформацію щодо наявності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування культур, їх опису та арешту; витребувати у Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України відомості щодо вжиття протягом 2019 - 2022 років боржником та/або іншими уповноваженими особами боржника дій по відчуженню/продажу належних боржнику транспортних засобів: тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів; направити запити до ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» щодо встановлення факту видання боржником протягом 2020 - 2022 років довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування/розпорядження належним боржнику майном; витребувати у Фонду Державного майна України відомості про те, чи брав участь боржник відповідно до діючого законодавства участь в приватизації майна; направити запити до податкових органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника протягом 2020 - 2022 років серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України; направити запити до податкового органу з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника протягом 2020 - 2022 років; із метою отримання та встановлення інформації про майновий стан боржника, витребувати в обслуговуючого банку боржника відомості про рух коштів по відповідному рахунку; витребувати у податкових та/або інших компетентних органів інформацію щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави; направити запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності боржника повітряних суден та при його виявлені накласти арешти на виявлене майно; направити запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії; направити запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів та при його виявленні вчинити відповідні та належні виконавчі дії; направити запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування з метою отримання інформації про наявність та/або відсутність боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії; направити запити до Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу «ЛІСКИ» ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦІ», ДП «Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці» із вимогою підтвердити наявність та/або відсутність боржника серед власників залізничного транспорту, а саме, проте не обмежуючись: контейнерів, електровозів, тепловозів, моторвагонного рухомого складу - вагонів усіх видів тощо та при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії; направити боржнику вимоги про з`явлення до ВДВС та надання документів, котрі підтверджують та/або спростовують можливість виконання виконавчого документу, зокрема довідку про доходи, податковий звіт за формою 1-ДФ, бухгалтерські, податкові документи тощо; із врахуванням приписів статті 22 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", здійснити звернення стягнення на частку боржника як учасника Товариства із врахуванням особливостей того факту, що із часткою боржника у Товаристві у сфері корпоративного права кореспондується об`єктивна фінансова можливість, як на майновий актив - частку у Товаристві, на виплату дивідендів, інших сум; вжити заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання; вжити заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника тощо.

Проте, державним виконавцем не було вчинено вищенаведених дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем частково вчиненні дії для виконання наказу Господарського суду міста Києва № 5011-71/8864-2012 від 05.10.2012, проте не здійснено всіх можливих та передбачених законом дій, спрямованих на своєчасне та повне виконання рішення суду у даній справі.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012, а також Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Відтак, суд вбачає в бездіяльності державного виконавця порушення положень Закону України "Про виконавче провадження" при вчиненні виконавчих дій щодо примусового виконання судового рішення в цій справі та порушення прав стягувача як сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги стягувача на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 50588507 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.10.2012 у справі № 5011-71/8864-2012.

За приписом ч. 1 ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись статтями 234, 235, 339 - 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 50588507 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.10.2012 у справі № 5011-71/8864-2012 задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 50588507 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.10.2012 у справі № 5011-71/8864-2012 за період із 19.10.2021 по 19.06.2022.

3. Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50588507 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.10.2012 у справі № 5011-71/8864-2012, з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження".

4. Про виконання цієї ухвали Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) необхідно повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.07.2022

Суддя О.В. Нечай