ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2022 р. Справа№ 910/20655/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

та представників сторін:

від ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»- не з`явилися;

від ТОВ «ТРК Ефір» - не з`явилися,

розглянувши матеріали апеляційної скарги громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»

на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року

(повний текст складено 19.10.2021 року)

у справі №910/20655/20 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК Ефір»

про укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року у задоволенні позову громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції громадська спілка «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» (надалі по тексту - ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав», позивач, апелянт) подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року по справі №910/20655/20, в якій просить суд скасувати судове рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю та судові витрати покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «ТРК Ефір» (надалі по тексту - ТОВ «ТРК Ефір», відповідач).

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а саме Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та Закону України «Про авторське право і суміжні права». Викладені висновки в оскаржуваному рішенні ґрунтуються на доказах, поданих відповідачем із порушенням норм Господарського процесуального кодексу України та суперечать судовій практиці Верховного Суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 року апеляційну скаргу ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Отрюха Б.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20655/20 за позовом ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» до ТОВ «ТРК Ефір» про укладення договору та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року по справі №910/20655/20 до надходження матеріалів справи №910/20655/20 до Північного апеляційного господарського суду.

Від господарського суду міста Києва на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 року надійшли матеріали справи №910/20655/20 за позовом ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» до ТОВ «ТРК Ефір» про укладення договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року по справі №910/20655/20. Розгляд справи №910/20655/20 призначено на 23.02.2022 року.

14.02.2022 року через відділ документообігу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що на даний час в Україні не існує органу, який би видавав подібного роду довідки, а інформація про кількість та наявність абонентів є конфіденційною. Відповідно єдиним можливим підтвердженням відсутності абонентів з боку ТОВ «ТРК Ефір» стало подання інформації про відсутність абонентів у формі Довідки.

Також відповідач зазначає, що неодноразово повідомляв позивача, що ТОВ «ТРК Ефір» фактично не здійснює діяльність з надання послуг абонентам з доступу до кабельної мережі та не має абонентів кабельного телебачення, що в свою чергу нівелює необхідність укладення договору та предмет спору в цілому.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Остапенка О.М., сотникова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року по справі №910/20655/20. Розгляд апеляційної скарги ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» призначено на 23.02.2022 року.

На електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» надійшла заява б/н від 08.02.2022 року про про участь у судовому засіданні 23.02.2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року відмовлено у задоволенні заяви ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» про участь у судовому засіданні 23.02.2022 року у справі №910/20655/20 в режимі відео конференції.

У судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 13.04.2022 року.

В зв`язку з введенням Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану в Україні та Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року та перебуванням головуючого судді Копитової О.С. у відпустці розгляд справи №910/20655/20 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 року розгляд справи №910/20655/20 призначено на 06.07.2022 року.

06.07.2022 року представники сторін в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Враховуючи те, що це вже не перше судове засідання по даній справі, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та наявними у матеріалах справи доказами.

06.07.2022 року прийнято постанову у даній справі.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» звернулася з позовом до ТОВ «ТРК Ефір», в якому просить суд з 10.04.2020 року вважати укладеним між ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» та ТОВ «ТРК Ефір» договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, в редакції викладеній в прохальній частині позовної заяви б/н від 28.12.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиною в Україні акредитованою організацією у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, в свою чергу, відповідач здійснює на території України діяльність провайдера програмної послуги та в силу приписів ст. 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» зобов`язаний укласти з організацією колективного управління відповідний договір.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року у задоволенні позову громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» відмовлено повністю.

Обгрунтовуючи подане рішення, місцевий суд зазначив, що оскільки у відповідача ТОВ «ТРК «ЕФІР» відсутні абоненти з надання послуг кабельного телебачення та товариство не здійснює діяльність з надання послуг абонентам з доступу до кабельної телемережі, що підтверджується відповідною Довідкою вих.№ 2409/-21/1 від 24 вересня 2021 року, тому відсутні умови, які є необхідними для укладення Договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

Таким чином, оскільки між сторонами не може бути досягнуто згоди з усіх істотних умов Договору, згідно ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України, Договір №03- 12/11/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, між позивачем та відповідачем, не може вважатися укладеним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року по справі №910/20655/20 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10.09.2019 року № 14 «Про акредитацію організації колективного управління» акредитовано організацію колективного управління ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки.

Отже, позивач - ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» єдина в Україні акредитована організація колективного управління у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Відповідний Реєстр організацій колективного управління розміщений на офіційному сайті Мінекономіки.

ТОВ «ТРК Ефір» є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством України, яка відповідно до вимог ст. ст. 1, 23, 28, 42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» є провайдером програмної послуги на підставі ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР № 00412-п від 17.03.2014 року та НР № 00482-п від 07.10.2016 року.

Як доказ можливості кабельної ретрансляції відповідачем, надано Загальну концепцію пакетування (перелік) програм, придбаних позивачем для ретрансляції, а також інформацію про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати, отриману на запит від Нацради, станом на 29.03.2017 року.

Відповідно до загальної концепції ТОВ «ТРК Ефір» дозволено ретранслювати 53 програм, з яких 45 є вітчизняні.

В загальній концепції пакетування (перелік) програм, придбаний для ретрансляції добору програм (перелік програм) для надання програмної послуги, відповідачем заявлено іноземні програми, які дозволені до ретрансляції на території України.

Вказане також підтверджується переліком іноземних програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення" станом на 18.02.2009, затвердженим рішенням Національної ради від 02.04.2008 № 652 "Про затвердження Переліку програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з листом № 03-12/11/20 року від 12.11.2020 року з пропозицією укласти договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення. До цього листа було додано два примірники проекту вказаного договору, підписаних ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних творів» та скріплених його печаткою. Зазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.11.2020, фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 12.11.2020 року, накладною АТ «Укрпошта» від 12.11.2020 року.

Проте, відповідач на вищезазначений лист відповіді не надав, запропонований позивачем проект не погодив та не підписав, зауваження або пропозиції відносно змісту запропонованого правочину не надав, протокол розбіжностей до нього не склав.

Також з матеріалів справи вбачається, що в період з 10.03.2020 року по 09.04.2020 року позивачем та представниками провайдерів програмної послуги (зокрема й профільними асоціаціями провайдерів програмної послуги - Спілкою кабельного телебачення України, Всеукраїнською асоціацією операторів кабельного телебачення і телеінформаційних мереж, Телекомунікаційною палатою України, Асоціацією правовласників та постачальників контенту, Американська торговельна палата в Україні) проведено переговори щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

В ході переговорів сторони затвердили наступні остаточні розміри тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення: на 2020 рік - 0,40 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2021 рік - 0,90 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2022 рік - 1,50 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2023 рік - 2,00 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2024 рік - 2,50 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2025 рік - 3,00 грн/міс за кожного абонента (користувача), що підтверджується протоколом переговорів.

Водночас на переговорах вирішено, що зобов`язання щодо нарахування винагороди на користь ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» виникають з 10.04.2020 року відповідно до укладеного договору.

Відповідні тарифи розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України у розділі «Ставки (тарифи) винагороди за використання об`єктів авторського права і суміжних прав» (https://www.me.gov.ua).

Апелянт зазначає, що відповідач не вчинив дій щодо укладення договору, відповідач іншого проекту договору чи протоколу розбіжностей позивачу не направив. Зазначене і стало підставою для звернення до суду з позовом - вважати з 10.04.2020 року укладеним між ГС «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» та ТОВ «ТРК Ефір» Договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) на умовах в редакції викладеній в прохальній частині позовної заяви б/н від 28.12.2020 року.

Відповідач заперечує на позовну заяву про необхідність укладення договору та зазначає, що у ТОВ «ТРК Ефір» відсутні абоненти, яким надаються телекомунікаційні послуги, відповідно відсутня економічна необхідність укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організації мовлення на програми організацій мовлення.

Послуги трансляції ТОВ «ТРК Ефір» за відсутності абонентів не надаються. Відсутність абонентів тягне за собою відсутність необхідності стягнення коштів згідно договору та необхідність укладення договору вцілому.

Апеляційний суд зазначає, що вдповідно до ч.ч. 3, 4, 7 ст. 179 Господасркього кодексу України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні визначені Законом №2415-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №2415-VIII організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції, зокрема: укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав за наявності певних умов.

Частиною 3 ст. 20 Закону №2415-VIII установлено, що користувачі зобов`язані до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про авторське право і суміжні права» укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Спілка як акредитована організація колективного управління у сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, здійснює колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), а тому у відповідача в силу вимог частини третьої статті 20 Закону №2415-VIII у відповідача існує прямий обов`язок укласти з позивачем договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Верховний Суд в своїй постанові №№910/17099/20 від11.11.2021 року зазначає, що з огляду на те, що укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організації мовлення на програми організації мовлення для відповідача, як провайдера програмної послуги (користувача у розумінні Закону №2415-VIII) з позивачем як єдиною в Україні акредитованою організацією колективного управління у сфері кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, є обов`язковим у силу вимог чинного законодавства, обставинами, які підлягають обов`язковому доведенню позивачем у даному спорі та встановленню судами, є: 1) наявність/відсутність у ТОВ «ТРК Ефір» відповідної ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення; 2) обставини щодо здійснення/нездійснення відповідачем кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав на території України.

Як вбачається з матеріалів справи та вищезазначено, ТОВ «ТРК Ефір» є є провайдером програмної послуги на підставі ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР № 00412-п від 17.03.2014 року та НР № 00482-п від 07.10.2016 року.

Як доказ можливості кабельної ретрансляції відповідачем, надано загальну концепцію пакетування (перелік) програм, придбаних позивачем для ретрансляції, а також інформацію про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати, отриману на запит від Нацради, станом на 29.03.2017 року.

Однак матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідач фактично здійснює таку діяльність або здійснював взагалі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час судового розгляду позивачем не доведено наявності всіх умов, на яких наголошував Верховний Суд в постанові №№910/17099/20 від11.11.2021 року, необхідних для виникнення у відповідача обов`язку на укладення з позивачем договору, а саме здійснення відповідачем кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і суміжних прав на території України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладені обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права місцевим судом.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року у справі №910/20655/20 - залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 року у справі №910/20655/20 - залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу №910/20655/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.07.2022 року.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков