СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22 липня 2022 року м. Харків Справа № 922/4837/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача (вх.№660) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.02.2022 (суддя Пономаренко Т.О, повний текст складено 07.02.2022) у справі №922/4837/21,

за позовною заявою Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, Харківська обл., місто Харків, пр. Московський, будинок 299; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросклосервіс" (49057, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Супутника, будинок 6; )

про стягнення збитків та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросклосервіс", в якій просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросклосервіс" суму збитків та штрафних санкцій за договором №238-13/877 від 04.05.2020 в загальному розмірі 120063,08 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.02.2022 у справі №922/4837/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросклосервіс" на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" суму збитків у розмірі 33 000 грн., штраф згідно п.3.4 договору №238-13/877 від 04.05.2020 у розмірі 9 636 грн., пеню згідно п.10.2. договору №238-13/877 від 04.05.2020 у розмірі 4 942 грн. 08 коп., штраф згідно п.10.3. договору №238-13/877 від 04.05.2020 у розмірі 9 636 грн.

Відповідач із вказаним рішенням суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №922/4837/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає наступне.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача збитків та штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №238-13/877 від 04.05.2020 в частині поставки товару на підставі листа-замовлення №201-06-13/285 від 15.07.2021.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції з відповідача на користь позивача стягнуто суму збитків у розмірі 33 000 грн., штраф згідно з п.3.4 договору №238-13/877 від 04.05.2020 у розмірі 9 636 грн., пеню згідно п.10.2. договору №238-13/877 від 04.05.2020 у розмірі 4 942 грн. 08 коп., штраф згідно п.10.3. договору №238-13/877 від 04.05.2020 у розмірі 9 636 грн.

В оскаржуваному рішенні суд встановив, що в матеріалах справи міститься лист-замовлення №201-06-13/285 від 15.07.2021, яким позивач просив відповідача поставити у липні 2021 року скло натрієве з силікатним модулем 2.55-2,7, щільністю 1,47-1,51 ГОСТ 13078-81, за графіком: 19.07.2021 у кількості 22,0 тонни. Листами відповідача №192, №194 від 16.07.2021 підтверджується обізнаність останнього про вчинення позивачем чергового замовлення.

Позивач в позові стверджує, що листування між сторонами відбувалося з використанням електронної пошти.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та вказує на те, що оскільки додані до матеріалів справи листи не мають електронного підпису відправника (який є обов`язковим реквізитом електронного документа), вони не можуть вважатись належними доказами і були безпідставно прийняті до уваги судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція, як зазначає відповідач, викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №904/2882/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 28.12.2019 у справі № 922/788/19, від 15.04.2021 у справі №910/8554/20.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою об`єднаної Палати Верховного Суду від 07.06.2022 прийнято до розгляду справу №914/1003/21.

Як зазначено у вказаній ухвалі, підставою для передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду є необхідність на підставі частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №923/1379/20, відповідно до яких:

1) чинним законодавством визначені випадки, коли використання електронного підпису є обов`язковим і за відсутності такого підпису документ не буде вважатися отриманим від певної особи. Але ці випадки не охоплюють комерційне, ділове чи особисте листування електронною поштою між приватними особамив (якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами). У таких відносинах презюмується, що повідомлення є направленим тим, хто зазначений як відправник електронного листа чи хто підписав від свого імені текст самого повідомлення;

2) відсутність кваліфікованого електронного підпису на повідомленні не свідчить про те що особу неможливо ідентифікувати з достатнім ступенем вірогідності як відправника такого повідомлення, направленого електронною поштою, тобто поширювача інформації, та, враховуючи викладене, висновку, що суди дійшли помилкових висновків про неможливість встановлення особи відправника електронного листа без засвідчення відправленого таким листом документа електронним підписом, тобто щодо відсутності необхідності застосування ЕЦП до електронного листа при електронному листуванні в контексті вирішення питання належності та допустимості електронних доказів (електронної переписки сторін).

Також в ухвалі від 07.06.2022 об`єднана Палата Верховного Суду вказала на те, що у постановах від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 28.12.2019 у справі № 922/788/19, від 15.04.2021 у справі №910/8554/20 (на які посилається апелянт у цій справі), Верховним судом викладено висновки про те, що роздруківки електронної переписки, яка не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, не можуть бути використані як доказ у справі, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тому що унеможливлюють ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У справі №922/4837/21, яка розглядається, також дослідженню підлягають обставини необхідності застосування ЕЦП до електронного листа при електронному листуванні в контексті вирішення питання належності та допустимості електронних доказів (електронної переписки сторін), а тому правовідносини у справі №922/4837/21 є подібними до правовідносин у справі №914/1003/21.

Враховуючи наведене, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі №922/4837/21 в порядку, передбаченому п.7 ч.1ст.228 ГПК України, до розгляду об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №914/1003/21 та оприлюднення повного тексту постанови.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі №922/4837/21 зупинити до розгляду об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №914/1003/21 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок та строки її оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков