УХВАЛА

12 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 9/430-05-11867

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С.К., Случ О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ»

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі

за позовом Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (наразі Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»)

до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадська організація «Всеукраїнська спілка автомобілістів»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Одеська міська рада,

про визнання права власності та зобов`язання його зареєструвати.

У судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Ігнатенко О. О., Сятюк С. П., Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» - Хаджи І. Д., Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» - Цимбал С. Ю.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з копії рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006, Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів, наразі Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (далі - ГО «Одеська обласна організація ВСА») звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (далі - КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості») про визнання права власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка № 35, загальною площею 888,2 кв. м (приміщення під літері «А», «а», «А», «а» (І, ІІ поверхи) - 417,70 кв. м, під літ. «Б» (склад) - 15,3 кв. м, під літ «В» (склад) - 26,6 кв. м, під літ. «Г» (електромайстерня) - 52,3 кв. м, під літ «Д» (склад) - 243,00 кв. м, під літ. «Е» (підсобне) - 9,5 кв. м, під літері «Ж» (кладова) - 6,3 кв. м, під літ. « 3» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «И» (гараж) - 16, 7 кв.м, під літ. «К» (гараж) - 17,00 кв. м, під літ. «Л» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «М» (гараж) - 16,7 кв.м, під літ. «Н» (гараж) - 16,7 кв. м, піж літ. «О» (гараж) - 17,1 кв. м, на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3-В, загальною площею 226,1 кв. м (приміщення: під літ. «А» - 56,1 кв. м, під літ. «Б» - 114,9 кв. м, під літ. «Г» - 9,8 кв. м, під літ. «Д» - 3,00 кв. м, під літ. «Е» - 2,4 кв. м, під літ. «Ж» - 22,9 кв. м, під літ. « 3» - 17,00 кв. м), згідно з технічними паспортами від 11.04.2003 та про зобов`язання зареєструвати за позивачем право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Із копії зазначеного судового рішення убачається, що позовні вимоги обґрунтовано відмовою КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» у видачі свідоцтва про право власності на спірні об`єкти.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 (суддя Бакланова Н. В.) позов задоволено:

- визнано право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка № 35, загальною площею 888,2 кв. м (приміщення під літ. «А», «а», «А», «а» (І,ІІ поверхи) - 417,70 кв. м, під літ. «Б» (склад) - 15,3 кв. м, під літ. «В» (склад) - 26,6 кв. м, під літ. «Г» (електромайстерня) - 52,3 кв. м, під літ. «Д» (склад) - 243,00 кв. м, під літ. «Е» (підсобне) - 9,5 кв. м, під літ. «Ж» (кладова) - 6,3 кв. м, під літ. « 3» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «И» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «К» (гараж) - 17,00 кв. м, під літ. «Л» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «М» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «Н» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «О» (гдщж) - 17,1 кв. м, згідно з технічним паспортом від 11.04.2003;

- визнано право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Краснова, 3-В, загальною площею 226,1 кв. м (приміщення: під літ. «А» - 56,1 кв. м, під літ. «Б» - 114,9 кв. м, під літ. «Г» - 9,8 кв. м, під літ. «Д» - 3,00 кв. м, під літ. «Е» - 2,4 кв.м, під літ. «Ж» - 22,9 кв. м, під літ. «З» - 17,00 кв. м, згідно з технічним паспортом від 11.11.2005;

- зобов`язано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» зареєструвати право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка № 35, загальною площею 888,2 кв. м (приміщення під літ. «А», «а», «А», «а» (І,ІІ поверхи) - 417,70 кв. м, під літ. «Б» (склад) - 15,3 кв. м, під літ. «В» (склад) - 26,6 кв. м, під літ. «Г» (електромайстерня) - 52,3 кв. м, під літ. «Д» (склад) - 243,00 кв. м, під літ. «Е» (підсобне) - 9,5 кв. м, під літ. «Ж» (кладова) - 6,3 кв. м, під літ. « 3» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «И» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «К» (гараж) - 17,00 кв. м, під літ. «Л» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «М» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «Н» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «О» (гдщж) - 17,1 кв. м, згідно з технічним паспортом від 11.04.2003;

- зобов`язано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» зареєструвати право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Краснова, 3 В, загальною площею 226,1 кв. м (приміщення: під літ. «А» - 56,1 кв. м, під літ. «Б» - 114,9 кв. м, під літ. «Г» - 9,8 кв. м, під літ. «Д» - 3,00 кв. м, під літ. «Е» - 2,4 кв.м, під літ. «Ж» - 22,9 кв. м, під літ. «З» - 17,00 кв. м, згідно з технічним паспортом від 11.11.2005.

Місцевий господарський суд, пославшись, зокрема, на положення статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 4, 49 Закону України «Про власність», пунктів 1.1- 1.4, 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 6/5 (далі - Тимчасове положення), статей 2, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», рішення Одеської міської ради від 30.10.2000 № 1848-ХХШ та технічні паспорти, зазначив, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 в апеляційному порядку тривалий час не оскаржувалося.

26.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (далі - Всеукраїнська спілка автомобілістів), в якій скаржник просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 (Мишкіна М. А. - головуючий суддя, судді Аленін О. Ю., Лавриненко Л. В.) апеляційну скаргу задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867 скасовано; у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на час розгляду справи місцевим господарським судом ГО «Одеська обласна організація ВСА» була місцевим осередком Всеукраїнської спілки автомобілістів. Отже суд першої інстанції мав підстави для залучення Всеукраїнської спілки автомобілістів до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, проте цього не зробив.

Апеляційний господарський суд наголосив, що законодавством, діючим станом на час звернення ГО «Одеська обласна організація ВСА» до КП «Одеська міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», було встановлено певний порядок та умови видачі свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Посилаючись на положення статей 4, 49 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній у період облаштування та будівництва автостоянки та інших спірних об`єктів), статті 392 ЦК України, суд апеляційної інстанції зазначив, що позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. При цьому судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється. Тобто передумовою для звернення з позовом про визнання права власності на майно на підставі статті 392 ЦК України є сумніви у належності позивачеві цього майна, які виникають в інших осіб, неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втрата належних правовстановлюючих документів на майно.

Суд апеляційної інстанції установив, що у цьому разі з оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається, що відповідач оспорював право власності позивача на об`єкти нерухомості, натомість КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» відмовило в його оформленні та видачі свідоцтв з підстав ненадання всіх необхідних документів для оформлення такого права та його реєстрації, а саме правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим положенням, спір про право між ГО «Одеська обласна організація ВСА» та відповідачем фактично був відсутній.

При цьому суд наголосив, що надані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу рішення Одеської міської ради від 05.04.1979 № 264, від 21.06.1979 № 470 та від 20.09.1979 № 737 підтверджують лише відведення чи надання Одеською міською радою Одеській обласній громаді «Автолюбитель» певних земельних ділянок у тимчасове користування, автостоянок з наявними на них службовими приміщеннями, однак не свідчать про їх передачу ГО «Одеська обласна організація ВСА» саме у власність та не доводять, що позивач набув їх у власність згідно з положеннями Закону України «Про власність».

Апеляційний господарський суд звернув увагу, що умовами задоволення позову про визнання права власності на майно в порядку статті 392 ЦК України є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна на праві власності.

З оскаржуваного рішення не вбачається, а позивачем при апеляційному перегляді рішення не доведено, що станом на час розгляду справи Господарським судом Одеської області ГО «Одеська обласна організація ВСА» надавалися до суду докази на підтвердження наявності у неї права власності на спірні об`єкти нерухомості, набуття нею цього права правомірно.

У рішенні Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 не міститься підтвердження та встановлення наявності у матеріалах справи належних та допустимих доказів про належність ГО «Одеська обласна організація ВСА» як спірного нерухомого майна на праві власності, так і земельних ділянок, на яких таке майно розташоване.

Технічні паспорти на об`єкти не є правовстановлюючими документами, а засвідчують виключно обставину проведення інвентаризації об`єктів нерухомості.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо набуття правомірно права власності на спірне майно, тому у ГО «Одеська обласна організація ВСА» відсутнє право, на захист якого вона звернулася до суду. Протилежного позивачем не доведено і в суді апеляційної інстанції.

На переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку позивач не підтвердив існуючого права на спірні об`єкти нерухомості, а намагався набути та легалізувати таке право за рішенням суду, що вбачається безпосередньо з відзиву на апеляційну скаргу, де ГО «Одеська обласна організація ВСА» стверджує, що на підставі рішення суду в даній справі їй були видані свідоцтва про право власності.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначила про помилковість висновків Господарського суду Одеської області щодо наявності підстав для задоволення позову ГО «Одеська обласна організація ВСА» про визнання та реєстрацію за позивачем права власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка № 35, та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3-В.

Колегія суддів окремо зауважила, що в межах предмета апеляційного розгляду цієї справи не вирішувався спір про право, наявність якого наразі убачається між позивачем та Всеукраїнською спілкою автомобілістів, не встановлюється також і характер відносин та підпорядкування ГО «Одеська обласна організація ВСА» та Всеукраїнської спілки автомобілістів, чинності їх статутів в різних редакціях тощо, тому суд залишив відповідну частину доводів апеляційної скарги та відзиву на неї без ґрунтовного та детального правового аналізу.

Не погоджуючись з постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 9/430-05-11867, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (особа, яка не брала участі у справі) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову в частині вирішення вимог про визнання права власності ГО «Одеська обласна організація ВСА» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3-В та зобов`язання КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» зареєструвати право власності на зазначені нежитлові приміщення, а справу № 9/430-05-11867 направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд в оскаржуваній частині.

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (далі - ТОВ «СТИЛЬ» обґрунтовано посиланнями на положення пунктів 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та пункту 8 частини 1 статті 310 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу Всеукраїнська спілка автомобілістів просить закрити провадження за касаційною скаргою ТОВ «СТИЛЬ», оскільки оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалося жодних питань про права, інтереси чи обв`язки цього Товариства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, заперечення на касаційну скаргу та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Згідно із частиною 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 287 ГПК України право на подання касаційної скарги на судове рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

У розумінні згаданої правової норми судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, які не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, предметом позову у справі, яка розглядається, є, зокрема, вимоги ГО «Одеська обласна організація ВСА» до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про визнання права власності на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка загальною площею 888,2 кв. м (приміщення під літері «А», «а», «А», «а» (І, ІІ поверхи) - 417,70 кв. м, під літ. «Б» (склад) - 15,3 кв. м, під літ «В» (склад) - 26,6 кв. м, під літ. «Г» (електромайстерня) - 52,3 кв. м, під літ «Д» (склад) - 243,00 кв. м, під літ. «Е» (підсобне) - 9,5 кв. м, під літері «Ж» (кладова) - 6,3 кв. м, під літ. « 3» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «И» (гараж) - 16, 7 кв.м, під літ. «К» (гараж) - 17,00 кв. м, під літ. «Л» (гараж) - 16,7 кв. м, під літ. «М» (гараж) - 16,7 кв.м, під літ. «Н» (гараж) - 16,7 кв. м, піж літ. «О» (гараж) - 17,1 кв. м, на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3-В, загальною площею 226,1 кв. м (приміщення: під літ. «А» - 56,1 кв. м, під літ. «Б» - 114,9 кв. м, під літ. «Г» - 9,8 кв. м, під літ. «Д» - 3,00 кв. м, під літ. «Е» - 2,4 кв. м, під літ. «Ж» - 22,9 кв. м, під літ. « 3» - 17,00 кв. м), згідно з технічними паспортами від 11.04.2003 та про зобов`язання зареєструвати за позивачем право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставу звернення до суду касаційної інстанції скаржник аргументує, зокрема, порушенням оскаржуваним судовим рішенням прав та законних інтересів ТОВ «СТИЛЬ», яке на час апеляційного розгляду цієї справи було чинним власником спірного нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3-В. Скаржник наголошує, що на час відкриття ухвалою від 01.11.2021 апеляційного провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів власником спірного майна відповідно до відкритого для доступу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було ТОВ «СТИЛЬ» на підставі укладеного з Приватним підприємством «Автолюбитель» (далі - ПП «Автолюбитель») договору купівлі-продажу від 22.10.2021.

Однак апеляційний суд у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду не залучив до участі у справі ані ПП «Автолюбитель», ані ТОВ «СТИЛЬ», хоча вирішення справи № 9/430-05-11867 безпосередньо впливає на їх права та обов`язки: збереження рішенням суду першої інстанції сили означає правомірність набуття позивачем права власності на спірне майно і виключає ревізію всіх подальших правовідносин щодо такого майна, які складалися протягом 15 років, в чому зацікавлене ТОВ «СТИЛЬ»; скасування ж рішення суду першої інстанції визначає набуття позивачем права власності на спірне майно як незаконне, дозволяє оспорити подальше його відчуження і витребувати його в останнього набувача, що, власне, і стало предметом позову Всеукраїнської спілки автомобілістів у справі № 916/658/22 (про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.04.2006, згідно з яким позивач продав спірне майно ПП «Автолюбитель», договору купівлі-продажу від 22.10.2021, згідно з яким ПП «Автолюбитель» продало спірне майно ТОВ «СТИЛЬ», припинення права власності ТОВ «СТИЛЬ», визнання права власності за Всеукраїнською спілкою автомобілістів, витребування спірного майна у ТОВ «СТИЛЬ», з обґрунтуванням позову незаконністю набуття майна ГО «Одеська обласна організація ВСА» за рішенням суду, яке було скасовано) та що суперечить інтересам ТОВ «СТИЛЬ».

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що ТОВ «СТИЛЬ» не є учасником спірних правовідносин. При цьому, як свідчать матеріали справи та зміст судових рішень, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «СТИЛЬ» при ухваленні оскаржуваної постанови не вирішувалося, мотивувальна частина постанови не містить висновків суду про права та обов`язки скаржника, у резолютивній частині рішення судом також не вказано про права та обов`язки ТОВ «СТИЛЬ».

Більше того, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в межах предмета апеляційного розгляду у цій справі не вирішувався спір про право, наявність якого наразі убачається між позивачем та Всеукраїнською спілкою автомобілістів, не встановлювався також і характер відносин та підпорядкування ГО «Одеська обласна організація ВСА» та Всеукраїнської спілки автомобілістів, чинності їх статутів в різних редакціях тощо.

Верховний Суд наголошує на тому, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Зважаючи на те, що судами першої та апеляційної інстанцій питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «СТИЛЬ» не вирішувалося, в оскаржуваних судових рішеннях відсутні будь-які посилання та висновки суду про права та обов`язки цієї особи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 296 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 9/430-05-11867 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ