ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" липня 2022 р. м. Рівне Справа №918/534/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Н. Церковної, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства "ЧАРІВНА КАЛИНА" (35310, Рівненська обл., Рівненський район, с. Жобрин,, вул. Лісова,1 , ) до Приватного підприємства "КАЛИНА - ПАРАДІЗ" (33027, м. Рівне, вул. Київська, 133, ) про визнання недійсним договору купівлі - продажу та відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на частку нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Приватне підприємство "ЧАРІВНА КАЛИНА" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватне підприємство "КАЛИНА ПАРАДІЗ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14 лютого 2022 року між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ЧАРІВНА КАЛИНА" та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "КАЛИНА - ПАРАДІЗ" та відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на частку нежитлового приміщення, адміністративного центру, загальною площею 196,1 кв.м., за адресою Рівненська область Рівненський район, м. Рівне; вул. Гагаріна, будинок 39, а саме: приміщення 1-го поверху: 1/3"2" - сходова клітка площею 4,7 кв.м.; приміщення 2-го поверху: 1/3"3" - сходова клітка площею 4,8 кв.м.; "4"- коридор площею 11,3 кв.м.; "5" - офісне приміщення площею 1 і.7 кв.м.; "6" - офісне приміщення площею 13,1 кв.м.; "7"- приміщення площею 12.2 кв.м.; "8"- санвузол площею 4,7 кв.м.; "9" - офісне приміщення площею 17.2 кв.м.; "10"- офісне приміщення площею 20,0 кв.м.. загальною площею 99,7 кв.м., що згідно проведеного технічного розрахунку складає 51/100 частки нежитлового приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 за ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ЧАРІВНА КАЛИНА" (Україна, 35310, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Жобрин, ВУЛИЦЯ ЛІСОВА, будинок 1, ідентифікаційний код 35959955).

Ухвалою суду від 28.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 30.08.2022 року.

Разом із поданням позовної заяви позивачем подано заяву б/н від 26.07.2022 року про застосування заходів забезпечення позову відповідно до якої останній просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно - частку нежитлового Приміщення, адміністративного центру, загальною площею 196,1 кв.м., за адресою Рівненська область Рівненський район, м. Рівне, вул. Гагаріна, будинок 39, а саме: приміщення 1-го поверху: 1/3 "2" - сходова клітка площею 4,7 кв.м.; приміщення 2-го поверху: 1/3"3" - сходова клітка площею 4,8 кв.м.; "4"- коридор площею 11,3 кв.м.; 5" - офісне приміщення площею 11.7 кв.м.; "6" - офісне приміщення площею 13,1 кв.м.; "7"- приміщення площею 12.2 кв.м.; "8"- санвузол площею 4,7 кв.м.; "9" - офісне приміщення площею 17.2 кв.м.; "10м- офісне приміщення площею 20,0 кв.м.. загальною площею 99,7 кв.м., що згідно проведеного технічного розрахунку складає 51/100 частки нежитлового приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Заява мотивована тим, що відповідач має можливість відчужити або обтяжити приміщення в цілому, без поділу на окремі елементи.

Крім того, на думку заявника не вжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду щодо поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розглянувши вищевказану заяву, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити, при цьому суд врахував наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засоби запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом. Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Як встановлено судом, до заяви позивачем не залучено доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (намір про продаж, оголошення про продаж, тощо).

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, з огляду на те, що у разі забезпечення позову у такий спосіб, без дослідження обставин справи та доказів, можливе порушення принципу рівності усіх учасників перед судом та нівелювання вимог статей 13,14 ГПК України, які вказують на змагальність сторін, диспозитивність та з`ясування судом всіх обставин справи, що в свою чергу суперечить інституту забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.13,14, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного підприємства "ЧАРІВНА КАЛИНА" б/н від 28.09.2021 року про застосування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 235 Господарського процесуального кодексу України - 28.07.2022 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя Церковна Н.Ф.