УХВАЛА

28 липня 2022 року

м. Київ

Справа № 910/20743/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Завод імені В. О. Малишева"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2022

у складі колегії суддів: Чорногуз М. Г. (головуючого), Іоннікової І. А., Грека Б. М.

у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державний концерн "Укроборонпром"

про зобов`язання повернути майно та провести інвентаризацію,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 910/20743/20.

Одночасно у прохальній частині касаційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та відстрочення сплати судового збору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/20743/20 визначено колегію суддів Верховного Суду: Стратієнко Л. В. (головуюча), Бакуліна С. В., Кібенко О. Р., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 21.07.2022 задоволено заяву суддів Верховного Суду Стратієнко Л. В., Бакуліної С. В., Кібенко О. Р. про самовідвід у розгляді справи № 910/20743/20 в порядку статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/20743/20 визначено колегію суддів Верховного Суду: Банаська О. О. (головуючий), Картере В. І., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 25.07.2022.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Завод імені В. О. Малишева" у контексті оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

12.08.2021 Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі № 910/20743/20, яким задоволено позов виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державного підприємства "Завод імені В. О. Малишева", зобов`язано Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева" спільно з Міністерством оборони України провести інвентаризацію та передати Міністерству оборони майно, стягнуто з Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил витрати по сплаті судового збору у розмірі 735 700,00 грн, стягнуто з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 731 496,00 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08.02.2022 Північним апеляційним господарським судом винесено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення її недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 1 106 703,00 грн.

03.06.2022 Північним апеляційним господарським судом винесено ухвалу про повернення апеляційної скарги Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі № 910/20743/20.

При винесенні зазначеної ухвали колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що на адресу Північного апеляційного господарського суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію ухвали апеляційного суду від 08.02.2022 отримано апелянтом - 14.02.2022.

Враховуючи, що десятиденний строк на усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, закінчився 24.02.2022, а станом на 03.06.2022 Державним підприємством "Завод імені В.О.Малишева" недоліки не усунуті, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що суд апеляційної інстанції приймаючи ухвалу про повернення апеляційної скарги Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 діяв відповідно до вимог ГПК України та у межах повноважень, передбачених процесуальним законом.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для відмови в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на скрутне становище скаржника та з урахуванням обставин введення воєнного стану на території України.

Щодо зазначених доводів, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, скаржник не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Доводи, які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 910/20743/20 оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У зв`язку з відмовою у відкриті касаційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 293 ГПК України (оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення), клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не розглядається.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 910/20743/20.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Г. Пєсков