ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/861/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу № 916/861/22

за позовом Керівника Біляївської окружної прокуратури (67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Костіна 17) в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65114, м. Одеса, вул. Лінія, 12, 6 ст. Люстдорфської дорога 22, )

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка (67652, Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Крайня 1-а, )

про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 72 278 грн.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка (далі СТОВ Південьагропереробка) на користь держави збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок здійснення спеціального водокористування водозабору з державної зрошувальної системи при відсутності Дозволу на спеціальне водокористування в сумі 72 278 грн., а також сплаченого судового збору у розмірі 2481 грн. за подачу позову на рахунок Одеської обласної прокуратури.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ТОВ Південьагропереробка, як суб`єкт господарювання, що здійснює господарську діяльність у тому числі із спеціального водокористування, не забезпечив отримання спеціального дозволу на водокористування в період жовтня 2016 року та допустив самовільне водокористування/використання водних ресурсів за цей період при відсутності спеціального Дозволу, чим заподіяно матеріальну шкоду державі.

23.05.2022р. господарським судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 23.05.2022 одержана Біляївською окружною прокуратурою 01.06.2022, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачу ухвалу суду від 23.05.2022 доставлено до електронного кабінету 24.05.2022.

Ухвалу суду від 23.05.2022, яку надіслано відповідачу на адресу, що зазначена у позовній заяві, отримано останнім 02.06.2022, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

При цьому, згідно з відомостями, наявним у Єдиному держаному реєстрі на 25.07.2022р., місцезнаходженням відповідача є: 67652, Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Крайня, буд. 1-а. Саме на вказану адресу відповідача господарським судом Одеської області і було направлено ухвалу від 23.05.2022р.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив на позов у встановлений в ухвалі суду від 23.05.2022р. строк відповідач до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, що строки розгляду даної справи спливають 22.07.2022, що господарським судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено:

Наказом Державної екологічної інспекції в Одеській області від 28.01.2020р. №74 призначено проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ Південьагропереробка, , що знаходиться за юридичною адресою: 67652, Одеська область, Біляївський район, вул. Крайня, буд. 1-А. Термін: з 28.01.2020 по 10.02.2020.

28.01.2020р. за вих.№58пр Державною екологічною інспекцією в Одеській області видано Направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ Південьагропереробка , , що знаходиться за юридичною адресою: 67652, Одеська област, Біляївський район, вул. Крайня, буд. 1-А. Підставою для проведення перевірки встановлено: План здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2020р., затверджений наказом Державної екологічної інспекції від 28.11.2019р. №320.

Під час перевірки позивачем встановлено, зокрема, що за жовтень 2016 СТОВ Південьагропереробка для власних потреб здійснювало забір води з державної зрошувальної системи Днестровського МУВГ без дозволу на спеціальне користування, що є порушенням п. 9 ч. 1, ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України.

За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання СТОВ Південьагропереробка вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №17/14 та зафіксовано виявлені порушення. Вказаний акт підписано директором СТОВ Південьагропереробка із наданням пояснень, зауваженнями та запереченнями. Вказаний Акт є чинним та в судовому порядку не оскаржувався.

27.03.2020 Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до начальника Басейного Управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю Гричулевич Л.О. з листом №1276/14, в якому викладено прохання для перевірки фактичних об`ємів забраної води надати копію статистичного звіту за формою 2-ТП (водгосп) за 2016 рік.

У відповіді за №08-21/01-379 від 06.04.2020 Басейного Управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю на лист Державної екологічної інспекції в Одеській області від 27.03.2020 №1276/14 надано копію звіту за формою 2-ТП-водгосп (річна) СГ ТОВ Південьагропереробка за 2016 рік. Відповідно із надано звіту, вбачається, що обсяг використання вод для зрошення в період за жовтень 2016 становить 14 200 м3.

В подальшому Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутністю дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), згідно з яким розмір спричинених державі збитків становить 72 278 грн.

29.04.2020 Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до відповідача із претензією №02/24 на суму 72 278 грн., в якій пропонувала добровільно відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування. У претензії також, зазначено, що при неотриманні протягом 30 днів підтвердження про сплату суми претензії справу про стягнення цієї суми буде передано до суду. Додатком до претензії є Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування). Вказану претензію з розрахунком одержано відповідачем 19.05.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також в матеріалах справи наявні:

дозвіл на спецводокористування, який видано Міністерством охорони навколишнього природного середовища України СТОВ Південьагропереробка 12.04.2011 на термін 21.03.2014 за №УКР 2722-А/Оде;

дозвіл на спецводокористування, який видано Одеською обласною державною адміністрацією Департаментом екології та природних ресурсів СТОВ Південьагропереробка 12.05.2017 на термін 28.04.2022 за №УКР 2722-А/Оде.

Висновки суду:

Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Приписами ч. 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються також Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Статтею 2 Водного кодексу України визначено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд (ст. 3 Водного кодексу України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Водного кодексу України підземні води та джерела належать до водного фонду України, а згідно зі статтями 1, 6 Кодексу України про надра вони є частиною надр.

Згідно з ст. 1 Водного кодексу України, водокористуванням є використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до положень ст. 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Відповідно до ст. 50 Водного кодексу України, строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування може бути короткостроковим (до трьох років) або довгостроковим (від трьох до двадцяти п`яти років). У разі необхідності строк спеціального водокористування може бути продовжено на період, що не перевищує відповідно короткострокового або довгострокового водокористування. Продовження строків спеціального водокористування за клопотанням заінтересованих водокористувачів здійснюється державними органами, що видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 110, 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991р. за №1264-XII використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з ч. 1, 2 якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (ст. 614 та 1166 Цивільного кодексу України).

Крім застосування принципу вини, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, відповідач мав довести, що його поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Таким чином, аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що для наявності підстав для відшкодування шкоди необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вище встановлено господарським судом, у період жовтня 2016 відповідач для власних потреб здійснював забір води при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що підтверджується Актом складного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотриманням СТОВ Південьагропереробка вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №17/14 від 07.02.2022, який на момент розгляду справи є чинним та не визнаний недійсним.

Більш того, обставини справи щодо здійснення забору води відповідачем у період жовтня 2016р. при відсутності дозволу на спеціальне водокористування підтверджуються також наявними у справі Дозволом на спеціальне водокористування за №УКР 2722-А/Оде, який видано Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу 12.04.2011, та термін дії якого закінчився 21.03.2014, а також Дозволом на спеціальне водокористування за №УКР 2722-А/Оде, який видано Одеською обласною державною адміністрацією Департаментом екології та природних ресурсів відповідачу 12.05.2017 із терміном дії 28.04.2022.

Звіт за формою 2-ТП-водгосп (річна) СГ ТОВ Південьагропереробка за 2016 рік, який надано Басейновим Управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю на запит позивача, свідчить, що обсяг використання вод для зрошення в період жовтень 2016 становить 14 200 м3.

Пунктом п. 1.3. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища від 20.07.2009 №389 зі змінами, внесеними Наказом Міністерства екології та природних ресурсів №567 від 13.10.2015 після його офіційного опублікування 27.11.2015р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 р. за № 767/16783 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Методика) визначено, що ця Методика встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами.

Відповідно до п. 1.4 Методики, ця Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами природоохоронного законодавства. За приписами п. 1.7 Методики, самовільне водокористування - це здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього.

Згідно п. 9.1. Методики визначено порядок розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування та порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, який здійснюється за формулою Зсам=5xWxTapx0,3, де W - об`єм води, використаної без дозвільних документів; Tap - норматив збору за спеціальне водокористування (грн/куб.м.), що діє в регіоні на момент виявлення порушення; 0,3 - коефіцієнт, який застосовується до нормативів збору за спеціальне водокористування в частині використання підземних вод підприємствами ЖКГ.

Згідно з п. 9.2 Методики, фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Отже, на підставі наданого Басейного Управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю звіту за формою 2-ТП-водгосп (річна) СГ ТОВ Південьагропереробка за 2016 рік, розмір збитків СТОВ Південьагропереробка за використання вод для зрошення в період жовтень 2016 у 14 200 м3 складає 72 278 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, згідно з яким розмір спричинених державі збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування становить 72278 грн., господарським судом встановлено, що вказаний розрахунок відповідає Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, та обсягу використання вод для зрошення в період жовтень 2016 становить 14 200 м3.

Проаналізувавши вказані обставини та докази, надані до суду на їх підтвердження, господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку факт здійснення відповідачем самовільного водокористування знайшов своє підтвердження, поведінка відповідача є неправомірною, а його вина полягає у здійсненні водокористування без спеціального дозволу, що призвело до спричинення державі шкоди (збитків).

При цьому, господарським судом враховується, що відповідачем не надано до суду жодних зауважень або заперечень щодо розрахунку спричиненої шкоди та проведеної перевірки та складеного позивачем акту перевірки, який відповідачем було підписано із поясненнями, зауваженнями та запереченнями на окремому документі.

Водночас пояснення, зауваження та заперечення відповідача до акту перевірки на окремому документі у матеріалах господарської справи відсутні та не були надані до позовної заяви. В свою чергу відповідачем, всупереч вимог ст. 81 ГПК України не подано до суду клопотання про витребування у позивача відповідних доказів, а в силу вимог ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи.

З огляду на вищевикладене, а також виходячи з того, що відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо позову, а також доказів, які спростовують позовні вимоги, Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Керівника Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), а отже і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Керівника Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 72 278 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка (67652, Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Крайня 1-а, ) на користь держави збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок здійснення спеціального водокористування водозабір з державної зрошувальної системи при відсутності Дозволу на спеціальне водокористування в сумі 72 278 (сімдесят дві тисячі) грн. до Державного бюджету України на розрахунковий рахунок номер UA0015578 фонду охорони навколишнього природного середовища Біляївської міської ТГ Одеської області, , банк -Казначейство України (ЕАП), одержувач - УК в Біляївському районі, код бюджетної класифікації 24062100.

3.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка (67652, Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Крайня 1-а, ) на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. за подачу позову на рахунок Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ; рахунок отримувача: UA0000564; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 25 липня 2022 р.

Суддя Г.Є. Смелянець