ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2766/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: М.П. Бочевар

від третьої особи: І.А. Прилепський

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2022 (суддя К.Ф. Погребна, м.Одеса, повний текст складено 14.03.2022)

у справі №916/2766/21

за позовом ОСОБА_2

до Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» про визнання недійсним та скасування рішення №34 загальних зборів членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» від 19.03.2021.

В обґрунтування підстав позову позивач послався на те, що загальні збори членів відповідача, на яких прийнято рішення про обрання нового голови Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» ОСОБА_1 , проведено з порушенням порядку їх скликання та за відсутності кворуму, зважаючи на те, що ані позивач, ані інші члени громадської організації не були повідомлені про проведення загальних зборів, а також в них приймали участь особи, що складають менше 50 % від загальної кількості членів організації.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2021 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.11.2021 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_1 .

Відповідач у відзиві на позов (вх. 29925/21 від 09.11.2021) визнав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що Громадська організація «Центр захисту інвалідів» в особі діючого станом на день проведення загальних зборів голови ОСОБА_3 не повідомляла ОСОБА_2 та будь-якого іншого члена громадської організації про день, час та місце проведення загальних зборів членів організації 19.03.2021, оскільки не була ініціатором проведення цих зборів.

ОСОБА_1 заперечував проти прийняття судом визнання позову, оскільки оспорюване рішення загальних зборів є законним та прийнято у повній відповідності до статуту, та, крім того, намагаючись визнати протиправним рішення №34, яке повністю є законним, відповідач і позивач в подальшому будуть використовувати дане судове рішення задля притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності, що однозначно є порушення його прав.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.02.2022 позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення № 34 загальних зборів членів Громадської організації «Центр захисту інвалідів» від 19.03.2021. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1135,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що громадською організацією не дотримано порядку проведення загальних зборів членів громадської організації, що відбулися 19.03.2021, адже загальні збори не були повноважні приймати будь-які рішення, оскільки на них були присутні особи, що складають менше 50 % від загальної кількості членів організації, члени організації належним чином та в передбачений чинний законодавством спосіб не повідомлялись про їх проведення.

Окрім того, зазначивши, що відповідно до заяви, яка за своєю правовою природою є заявою про визнання позову (вх. 29925/21 від 09.11.2021), якою відповідач визнав позов у повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд прийняв визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим відповідно до статті 129, частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України поклав на відповідача 50 % судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2022 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

-суд першої інстанції при прийнятті рішення невірно трактував пункти 4.2., 4.3. статуту, що призвело до помилкових висновків, що станом на 17.12.2020 членами Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» було 7 осіб;

-за змістом вказаних пунктів для набуття особою членства в громадській організації необхідне дотримання двох умов: 1) прийняття рішення загальних зборів про прийняття в члени організації; 2) внесення запису у реєстр членів організації, а тому саме по собі рішення про прийняття до членів організації ще не гарантує членство у цій організації відповідно до пункту 4.3. статуту;

-станом на 17.12.2020 єдиним членом громадської організації був лише ОСОБА_1 , і оспорюване рішення загальних зборів приймалось за участю єдиного підтвердженого члена організації; всі інші особи юридично не являються членами організації, оскільки реєстр членів організації в матеріалах справи відсутній;

-суд прийняв визнання позову відповідачем в порушення частини четвертої статті 191 Господарського процесуального кодексу України, оскільки визнання позову порушує закон (статут громадської організації) та права ОСОБА_1 як єдиного законного члена громадської організації;

-у даній справі предмет спору відсутній з огляду на те, що оспорюване рішення №34 від 19.03.2021 про обрання головою громадської організації ОСОБА_1 втратило свою дію у зв`язку з прийняттям рішення №1-25/03 від 25.03.2021 про обрання головою ОСОБА_3 та проведенням державної реєстрації 02.04.2021;

-у зв`язку з цим у позивача відсутнє порушене право; позивач у позовній заяві жодним чином не обґрунтовує наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи його інтересів; судом також не встановлено порушеного права позивача.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.№895/22/Д1 від 28.06.2022) позивач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що:

-із матеріалів наданої до суду реєстраційної справи вбачається, що станом на 17.12.2020 кількість членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» складала 7 осіб, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_4 ; 3) ОСОБА_2 ; 4) ОСОБА_3 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 : 7) ОСОБА_7 , а посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи №916/2766/21 реєстру членів громадської організації не є доказом того, що зазначені вище особи не були прийняті до членів громадської організації;

- ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність в матеріалах справи реєстру членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», під час розгляду справи не звернувся з клопотанням про витребування у відповідача таких відомостей;

-твердження скаржника про порушення судом частини четвертої статті 191 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованими, оскільки жодних порушень вимог закону при винесенні оскаржуваного рішення суд не допускав, а залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи зовсім не означає про порушення його прав та інтересів та свідчить лише про можливий вплив на його права та інтереси;

-доводи апелянта про порушення судом статті 236 Господарського процесуального кодексу України та частини першої статті 15 Цивільного кодексу України у зв`язку із відсутністю предмета спору та відсутністю порушення прав позивача є помилковими з огляду на те, що оскільки оскаржуване рішення №34 загальних зборів членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», яким було вирішено питання про зміну голови громадської організації з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , не скасоване, воно є чинним, відтак, всі укладені в проміжок часу, коли головою організації був ОСОБА_1 , правочини громадської організації є чинними та можуть тягнути виникнення чи припинення прав та обов`язків у громадської організації, а, отже, наявний предмет спору. Також оскільки ОСОБА_2 не було повідомлено про час та місце проведення загальних зборів, на яких прийнято спірне рішення, порушено право позивача на участь в діяльності громадської організації.

Рух справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.20221 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2022 у справі №916/2766/21; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк до 20.06.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 20.06.2022 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2022 у справі №916/2766/21; запропоновано учасникам справи подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії, використовуючи засоби електронного зв`язку (підсистеми «Електронний суд», офіційної електронної пошти суду), а також скористатись своїм правом та надати до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без їх участі; доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/2766/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

09.06.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/2766/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 розгляд справи призначено на 26.07.2022 об 11:00 год.

В судовому засіданні 26.07.2022 представник скаржника підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, проте не скористався своїм правом участі у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, правова позиція позивача викладена у відзиві на апеляційну скаргу, а частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні позивача.

Заслухавши представників третьої особи та відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

16.02.2015 засновниками ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було створено Громадську організацію «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» (надалі також Організація), про що свідчить протокол №1 установчих зборів засновників Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» від 16.02.2015. Серед іншого, на вказаних загальних зборах головою Організації обрано ОСОБА_1 .

16.03.2015 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», ідентифікаційний код 39693465.

Матеріали справи свідчать про те, що в подальшому до Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» здійснювалося прийняття нових членів та здійснювалася зміна голови Організації на підставі наступних рішень загальних зборів членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ»:

№4 від 18.03.2016 про прийняття до складу Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» ОСОБА_2 (рішення прийнято на загальних зборах, в яких приймали участь члени Організації ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , запрошена особа ОСОБА_2 );

№27 від 24.02.2020 про прийняття до складу Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» ОСОБА_3 (рішення прийнято на загальних зборах, в яких приймали участь члени Організації ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ; справжність підписів вказаних осіб на протоколі нотаріально засвідчено);

№28 від 24.02.2020 про прийняття до складу Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» ОСОБА_5 (рішення прийнято на загальних зборах, в яких приймали участь члени організації ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ; справжність підписів вказаних осіб на протоколі нотаріально засвідчено);

№26 від 17.06.2020 про відкликання діючого голови організації ОСОБА_1 та призначення головою організації ОСОБА_8 ; внесення змін до статуту Громадської організації «Центр захисту інвалідів», а саме, в пункті 5.3. статуту останнє речення викласти в наступній редакції: «Збори вважаються повноважними, якщо на них присутні не менше 50 % членів Організації» (рішення прийнято на загальних зборах, в яких приймали участь члени Організації ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ; справжність підписів вказаних осіб на протоколі нотаріально засвідчено);

№32 від 17.12.2020 про призначення нового голови Організації ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ; про внесення змін до статуту Організації, а саме, викладено пункт 5.8. у новій редакції (щодо голосування на загальних зборах); про прийняття до складу Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (рішення прийнято на загальних зборах, в яких приймали участь члени Організації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ; справжність підписів вказаних осіб на протоколі нотаріально засвідчено).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що станом на 17.12.2020 кількість членів Громадської організації «Центр захисту інвалідів» становила 7 осіб, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_4 ; 3) ОСОБА_2 ; 4) ОСОБА_3 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 : 7) ОСОБА_7 .

19.03.2021 відбулися загальні збори членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», на яких були присутні члени Організації ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та на яких прийнято спірне рішення №34 про обрання голови Організації ОСОБА_1 . Справжність підписів вказаних осіб на протоколі нотаріально засвідчено.

За результатом поданої ОСОБА_1 заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 23.03.2021 державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.5Одеса) прийнято рішення про проведення державної реєстрації змін до відомостей про Громадську організацію «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» щодо зміни голови Організації та проведено державну реєстрацію цих змін.

25.03.2021 відбулися загальні збори членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», на яких були присутні члени Організації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та на яких прийнято рішення №1-25/03 про призначення на посаду голови Організації ОСОБА_3 . Справжність підписів вказаних осіб на протоколі нотаріально засвідчено.

На підставі вказаного протоколу, рішенням державного реєстратора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.04.2021 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про Організацію щодо зміни керівника.

На час скликання та проведення 19.03.2021 загальних зборів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», на яких прийнято оскаржуване рішення №34 про обрання голови Організації ОСОБА_1 , був чинним статут Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», затверджений рішенням загальних зборів Організації від 17.12.2020 №32.

У пункті 1.1. статуту визначено, що Громадська організація «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» є громадською організацією, яка об`єднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань, передбачених цим статутом.

Організація створена та діє у відповідності з Конституцією України, Законом України «Про громадські об`єднання», Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», іншими законодавчими актами та цим статутом (пункт 1.4. статуту).

Організація є юридичною особою з моменту державної реєстрації (пункт 1.7. статуту).

Головною метою є задоволення соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів інвалідів, захист прав і свобод інвалідів (пункт 2.1. статуту).

У пункті 4.1. статуту передбачено, що членство в Організації є добровільним та є індивідуальним.

Членами Організації можуть бути повнолітні громадяни України та іноземних держав, які підтримують мету і завдання Організації, визнають її статут та затверджені загальними зборами. Засновники Організації після проведення необхідних реєстраційних дій автоматично набувають статусу членів Організації (пункт 4.2. статуту).

Відповідно до пункту 4.3. статуту прийом у члени Організації здійснюється на підставі особистої письмової заяви бажаючого вступити в члени Організації. Членство в Організації є фіксованим і підтверджується записом у реєстрі членів Організації. Загальні збори членів Організації приймають рішення про прийняття особи в члени Організації або про відмову в такому прийнятті. Такі рішення приймаються виключно на власний розсуд загальних зборів. Ніхто не може вимагати стати учасником Організації іншим способом ніж затвердження загальними зборами. Загальні збори членів Організації не зобов`язані приймати в члени бажаючого вступити в члени Організації та мотивувати свою відмову в прийнятті. У разі прийняття особи в члени Організації, голова вносить відповідний запис у реєстр членів Організації одразу після прийняття такого рішення загальними зборами членів.

Члени Організації мають право обирати та бути обраними до керівних органів Організації, брати участь у всіх заходах, що проводяться Організацією; брати участь у статутній діяльності та заходах Організації (пункт 4.4. статуту).

Органами управління Організацією є: загальні збори членів Організації, голова Організації (пункт 5.1).

Загальні збори членів Організації є вищим органом Організації, який вправі приймати рішення з будь-яких питань її діяльності, в тому числі скасовувати рішення інших органів Організації (пункт 5.2. статуту).

У загальних зборах членів Організації беруть участь її члени. Кожний член Організації має один голос. Збори вважаються повноважними, якщо на них присутні не менше 50% членів Організації (пункт 5.3. статуту).

Чергові загальні збори членів Організації скликаються головою Організації щорічно. Загальні збори розглядають питання, винесені на їх розгляд головою Організації, а також членами Організації (пункт 5.4. статуту).

Позачергові загальні збори скликаються головою Організації при наявності обставин, що зачіпають суттєві інтереси Організації, а також в інших випадках, передбачених даним статутом та законодавством України (пункт 5.5. статуту).

Не менше 10% членів Організації мають право ініціювати перед головою Організації скликання позачергових загальних зборів членів Організації. Якщо вимога членів Організації про скликання загальних зборів не виконана, ці члени мають право самі скликати загальні збори (пункт 5.6. статуту).

До виключної компетенції загальних зборів членів Організації належить вирішення питання щодо внесення і затвердження змін та доповнень до установчих документів Організації (підпункт 5.7.2. пункту 5.7. статуту); обрання та відкликання голови Організації (підпункт 5.7.6. пункту 5.7. статуту); рішення про прийняття особи в члени Організації або про відмову в такому прийнятті (підпункт 5.7.8. пункту 5.7. статуту).

За умовами пункту 5.8. статуту рішення загальних зборів членів Організації вважаються прийнятими, якщо за них проголосувало не менш як 60 % присутніх членів загальних зборів Організації. З питання, передбаченого пунктом 5.7.8. (прийняття особи в члени Організації або про відмову в такому прийнятті), рішення загальних зборів Організації вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 55 % присутніх членів загальних зборів Організації.

У пункті 5.9. статуту визначено, що загальні збори приймають «Рішення». Рішення загальних зборів з питання, передбаченого пунктом 5.7.6. (обрання та відкликання голови Організації) обов`язково підлягає нотаріальному посвідченню і тільки в такому разі є дійсним. Рішення, прийняті загальними зборами з дотриманням вимог даного статуту, внутрішніх документів та законодавства України, обов`язкові для всіх інших органів управління організації та членів Організації. Рішення, які підлягають нотаріальному посвідченню, підписують всі члени організації, присутні на загальних зборах.

Голова Організації є керівним органом Організації на період між загальними зборами членів Організації, який виконує функції з управління поточною, організаційною діяльністю, здійснює оперативне управління справами, майном та коштами Організації в межах, встановлених даним статутом, загальними зборами членів Організації, в межах своєї компетенції і повноважень забезпечує виконання їх рішень (пункт 5.11. статуту).

Голова Організації призначається та звільняється загальними зборами Організації строком на п`ять років, є підзвітним загальним зборам членів Організації і вправі вносити на розгляд загальних зборів пропозиції з будь-якого аспекту діяльності Організації (пункт 5.1.2 статуту).

До компетенції голови Організації відноситься скликання загальних зборів членів Організації та формування їх порядку денного, підготовка матеріалів з питань порядку денного (пункт 5.13.2. статуту).

Позивач станом на день проведення 19.03.2021 загальних зборів, на яких було прийнято рішення №34 про обрання головою Організації ОСОБА_1 , був членом Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», про що свідчить наявне в матеріалах справи рішення загальних зборів членів Організації №4 від 18.03.2016.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 просить визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» №34 від 19.03.2022, з підстав того, що:

-позивача не було повідомлено про день, час та місце проведення оспорюваних загальних зборів, а також про порядок денний цих зборів;

-оспорювані загальні збори не були повноважні приймати будь-які рішення, оскільки на них були присутні особи, що складають менше 50% від загальної кількості членів Організації.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів зазначає таке.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначається Законом України «Про громадські об`єднання», який введено в дію 01.01.2013.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статі 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Згідно із частинами першою та другою статті 2 Закону України «Про громадські об`єднання» дія цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні. Дія цього Закону не поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення: 1) політичних партій; 2) релігійних організацій; 3) непідприємницьких товариств, що утворюються актами органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування; 4)асоціацій органів місцевого самоврядування та їх добровільних об`єднань; 5)саморегулівних організацій, організацій, які здійснюють професійне самоврядування; 6)непідприємницьких товариств (які не є громадськими об`єднаннями), утворених на підставі інших законів.

У статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання» одним із принципів утворення і діяльності громадських об`єднань визначено принцип самоврядності, який передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

За змістом статті 11 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9)порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи. У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону.

Отже, відповідач, як громадська організація, є одним з різновидів юридичної особи, створеної шляхом об`єднання осіб, які мають право участі в ній, а члени Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» беруть участь в управлінні товариством та здійснюють інші правомочності, встановлені законом і статутними документами товариства. Спір між сторонами у цій справі є пов`язаним з реалізацією права позивача на участь в управлінні громадською організацією, зокрема, приймати участь у загальних зборах членів громадської організації, вирішенні поставлених на порядок денний зборів питань, обирати і бути обраним до складу керівних органів громадської організації тощо. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що питання щодо віднесення до юрисдикції господарських судів категорії спорів, що виникли між громадською організацією та її членами стосовно реалізації загальними зборами членів громадської організації права на управління юридичною особою у вигляді формування органу управління, розглянуто Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №127/21764/17.

З огляду на зазначене та враховуючи положення статуту відповідача, відносини Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення регулюються, зокрема, Законом України «Про громадські об`єднання», Цивільним кодексом України та статутом цієї юридичної особи.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач, зокрема, зазначив, що він не був повідомлений про проведення загальних зборів у визначений статутом спосіб, при цьому позивач наполягає, що мало місце порушення порядку скликання позачергових загальних зборів.

Як вже зазначалося вище по тексту цієї постанови, умовами статуту Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» передбачено, що загальні збори членів Організації є вищим органом Організації, який вправі приймати рішення з будь-яких питань її діяльності (пункт 5.2. статуту). Позачергові загальні збори скликаються головою Організації при наявності обставин, що зачіпають суттєві інтереси Організації, а також в інших випадках, передбачених даним статутом та законодавством України (пункт 5.5. статуту). Також не менше 10% членів Організації мають право ініціювати перед головою Організації скликання позачергових загальних зборів членів Організації. Якщо вимога членів Організації про скликання загальних зборів не виконана, ці члени мають право самі скликати загальні збори (пункт 5.6. статуту).

Проте в матеріалах справи відсутнє рішення голови Організації про скликання позачергових загальних зборів членів відповідача на 19.03.2021 та порядок денний.

Також в матеріалах справи відсутнє рішення/повідомлення ініціюючих членів Організації про скликання на 19.03.2021 позачергових загальних зборів Організації її членами в певному місці, з певним порядком денним.

Відповідач у відзиві на позов (вх. 29925/21 від 09.11.2021) визнав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що Громадська організація «Центр захисту інвалідів» в особі діючого станом на день проведення загальних зборів голови ОСОБА_3 не повідомляла ОСОБА_2 та будь-якого іншого члена громадської організації про день, час та місце проведення загальних зборів членів Організації 19.03.2021 року, оскільки не була ініціатором проведення цих зборів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази щодо скликання позачергових загальних зборів Організації, а також відсутні докази належного повідомлення позивача в який-небудь спосіб щодо скликання головою або ініціативною групою Організації загальних зборів зборів на 19.03.2021 та доведення до відома позивача питань порядку денного, який члени товариства мали намір поставити на вирішення загальних зборів. Також обставини неповідомлення позивача про скликання та проведення загальних зборів не заперечуються відповідачем.

Крім того, позивач, звертаючись з даним позовом до суду, зазначив про відсутність кворуму на загальних зборах, які відбулися 19.03.2021.

Пунктом 5.3. статуту Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» визначено, що збори вважаються повноважними, якщо на них присутні не менше 50% членів Організації (пункт 5.3. статуту).

Таким чином, вказаним пунктом статуту встановлений кворум загальних зборів для визначення правомочності їх учасників приймати обов`язкові рішення, які стосуються діяльності громадської організації, а тому відсутність кворуму на загальних зборах спричиняє неправомочність цього органу приймати рішення, тобто відсутність повноважень у вказаного органу приймати рішення.

Як вже було встановлено, станом на 17.12.2020 кількість членів Громадської організації «Центр захисту інвалідів» становила 7 осіб, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_4 ; 3) ОСОБА_2 ; 4) ОСОБА_3 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 : 7) ОСОБА_7 .

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що загальні збори Організації 19.03.2021, на яких прийнято спірне рішення №34, були проведені двома членами Організації ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тобто, на вказаних загальних зборах були присутні особи, що складають менше 50 відсотків від загальної кількості членів Організації, а тому вони не були повноважні приймати будь-які рішення.

Доводи скаржника про те, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням пунктів 4.2., 4.3. статуту Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», оскільки в матеріалах справи відсутній реєстр членів Організації, колегією суддів відхиляються з підстав того, що аналіз змісту пункту 4.2. статуту (членами Організації можуть бути повнолітні громадяни України та іноземних держав, які затверджені загальними зборами), підпункту 5.7.8. пункту 5.7. статуту (до виключної компетенції загальних зборів членів Організації належить вирішення питання щодо прийняття особи в члени Організації) свідчить про те, що правовою підставою набуття статусу члена Організації є наявність відповідного рішення загальних зборів членів Організації, тоді як зі змісту пункту 4.3. статуту, відповідно до якого членство в Організації є фіксованим і підтверджується записом у реєстрі членів Організації, вбачається, що запис у реєстрі членів Організації лише засвідчує такий статус і не є умовою набуття членства в Організації.

Рішення загальних зборів Організації, як вищого статутного органу Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», є індивідуальним актом ненормативного характеру, тобто офіційним письмовим документом, що породжує правові наслідки, спрямовані на регулювання відносин між членами громадської організації, і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Згідно із усталеною судовою практикою права учасника (члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону та/або установчих документів при скликанні і проведенні загальних зборів.

В той же час, оскаржуване рішення безумовно порушує як право позивача на участь в управлінні справами громадської організації, так і право голосу на загальних зборах, право впливу на прийняття рішення загальними зборами громадської організації, право на висловлення своєї думки щодо питань порядку денного, внесення своїх питань до порядку денного, тощо. Прийняття на загальних зборах 19.03.2021 рішення №34 неповноважним складом має наслідком невідповідність цього рішення вимогам установчого документу (статуту) відповідача, а, отже, його протиправність.

У зв`язку з наведеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення №34 загальних зборів членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ» від 19.03.2021.

Колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04, відповідно до якої предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір, і він є відсутнім, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, відхиляє доводи апелянта про відсутність предмета спору у даній справі, оскільки оскаржуване рішення №34 загальних зборів членів Громадської організації «ЦЕНТР ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ», яким було вирішено питання про зміну голови громадської організації з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , не скасоване, воно є чинним, відтак, всі укладені в проміжок часу, коли головою Організації був ОСОБА_1 , правочини громадської організації є чинними та можуть тягнути виникнення чи припинення прав та обов`язків у громадської організації, а, отже, наявний предмет спору, про що було слушно зауважено позивачем.

Твердження скаржника про порушення судом частини четвертої статті 191 Господарського процесуального кодексу України (щодо прийняття визнання позову відповідачем) є необґрунтованими, оскільки місцевий господарський суд, дослідивши обставини справи, в основу свого рішення поклав законні підстави для задоволення позову, а не лише факт визнання позову відповідачем.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вказане судове рішення слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.02.2022 у справі №916/2766/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.07.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран