ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 року м.Дніпро Справа № 908/2867/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна на рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2021 року (повний текст судового рішення складено 10.12.2021року ) у справі № 908/2867/21 (суддя Федорова О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТОБУД (вул. Пушкінська, буд.32, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 40973950)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (вул. Новобудов, буд. 3, м. Запоріжжя, 69076, ідентифікаційний код 35596172)

про стягнення 149254,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ІНТОБУД з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна про стягнення штрафу в розмірі 149 254,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що в порушення умов укладеного сторонами договору поставки від 11.06.2021 року №100 відповідач не поставив позивачу у погоджений сторонами строк партію товару за рахунком №6904 від 13.08.2021 року. Відповідно до п. 6.3 договору у разі непоставки товару або несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 30% від вартості непоставленого товару, що за розрахунком позивача складає 149 254,08 грн. та підлягає стягненню на його користь.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.12.2021 року у справі № 908/2867/21 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (вул. Новобудов, буд. 3, м. Запоріжжя, 69076, ідентифікаційний код 35596172) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТОБУД (вул. Пушкінська, буд. 32, м. Одеса, 65014, ідентифікаційний код 40973950)

149 254,08 грн. штрафу, 2 270,00 грн. судового збору, 30 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 11.06.2021 року №100 в частині поставки товару в погодженому сторонами договору обсязі, за який позивач здійснив попередню оплату.

Суд зазначив, що правомірність нарахування позивачем штрафу за неналежне виконання відповідачем умов договору підтверджується п. 6.3 договору та вимогами ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт зазначає, що:

- відповідачем не отримувались від позивача письмові заявки на поставку товару, відповідно, рахунки на оплату відповідач позивачу не направляв, а наданий позивачем суду доказ відправлення відповідачу електронного листа запрос кабель лише декларує наміри позивача на придбання товару та його очікування пропозиції від постачальника, тому це не підтверджує замовлення позивача;

- за відсутності заявки покупця відсутні підстави вважати, що сторони погодили всі істотні умови договору щодо найменування, асортименту, ціни товару для формування партії та поставки товару;

- в даній справі за непоставку товару позивач нарахував відповідачу штраф у сумі 149 254,08 грн., передбачений п.6.3 договору; однак при вирішенні спору господарським судом Запорізької області не врахований факт повернення відповідачем попередньої оплати на підставі претензії позивача №191 від 03.09.2021року, що свідчить про відмову позивача від поставки передбаченого договором товару;

- відповідно до п.6.3 договору, на який посилається позивач, передбачено відповідальність постачальника за порушення строків поставки товару, на який очікує покупець, що в даному випадку не підтверджено;

- судом не врахований факт звернення апелянта до позивача з листом №0209/21 від 02.09.21року про оформлення та направлення заявки відповідно до умов договору, що свідчить про неналежне дослідження та оцінку доказів судом.

Апелянт вважає, що вимагаючи повернення коштів попередньої оплати, позивач тим самим відмовився від поставки та прийняття товару, що виключає обов`язок постачальника своєчасно постачати товар та нести відповідальність за порушення строків поставки після того, як позивач заявив вимогу про повернення попередньої оплати.

Просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2021року у справі №908/2867/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апелянта.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обгрунтованим.

Просить відмовити відповідачу в задоволені апеляційної скарги, рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2021року у справі №908/2867/21 залишити без змін.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.05.2022 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Товариство з обмеженою відповідальністю ІНТОБУД (покупець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна (постачальник, відповідач) 11.06.2021 року уклали договір поставки № 100 (надалі договір).

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця групову категорію товару кабельно-провідникова продукція (далі - товар), разом з усім його приладдям і документами в номенклатурі (найменуванні), асортименті, кількості та за цінами, рахунках-фактурах, товарних (видаткових і/або товарно-транспортних) накладних, а покупець зобов`язується прийняти замовлений ним Товар і сплатити за нього визначену в договорі грошову суму.

Асортимент, вид, найменування товару, а також інші дані щодо товару, сторонами можуть бути додатково детально визначені у відповідному додатку до дговору - специфікації, яка в разі її складання та підписання обома сторонами є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що документом, що підтверджує поставку товару та перехід права власності на нього є підписана сторонами товарна накладна та акт(и) приймання-передачі товару.

В замовленні на товар (далі - заявка) зазначаються асортимент, номенклатура, вид, найменування, кількість товару, та інші необхідні дані.

Постачальник підтверджує отримання заявки, а також ознайомлює покупця з діючим цінами на товар на час такого замовлення шляхом направлення покупцю прайс-листа (прейскуранта цін) на товар.

У випадку відсутності у постачальника відповідного товару (його частини), вказаного в заявці, постачальник повідомляє про це покупця, та покупець за своїм вибором має право або відкласти замовлення товару до моменту отримання всього асортименту та кількості товару, зазначеного у заявці або відмовитися від замовлення (про що повідомляє продавця), або сторони погоджують перелік/кількість товару, який підлягає поставці (у цьому разі направляється нова заявка).

У разі згоди покупця з вказаними постачальником цінами на товар, покупець направляє повідомлення, у якому покупець підтверджує таке ознайомлення та надає згоду. З даного моменту заявка вважається узгодженою сторонами.

Сторони здійснюють направлення відповідних повідомлень визначених у цьому пункті договору, шляхом їх відправлення на електронну пошту відповідної сторони, що зазначена в договорі (п. 2.5 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору покупець протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту вручення рахунку-фактури, підписання сторонами товарних накладних та акту(ів) приймання передачі товару, здійснює попередню оплату за товар в розмірі 30 (тридцяти) % від вартості відповідної партії товару та остаточний розрахунок в розмірі 70 (сімдесят) % від вартості даної партії товару протягом 10 (десяти) робочих днів після поставки товару, перевірки його покупцем на відповідність кількості і якості передачі і підписання сторонами товарних накладних та актів(ів) приймання передачі товару.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що поставка партії товару здійснюється за вибором покупця способами, які визначаються в заявці. Якщо сторонами додатково не погоджено інше, за загальним правилом вважається, що поставка по договору здійснюється на умовах DAP (місце поставки м. Одеса, вул. Марсельська, 46, або інше місце вказане покупцем) в редакції Інкотермс 2010р.

Поставка товару здійснюється партіями. Партії формуються на підставі попередньої письмової заявки покупця на поставку партії товару (п. 4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору встановлено, що постачальник зобов`язується поставити товар покупцю протягом трьох робочих днів з дати перерахування покупцем попередньої оплати на поточний рахунок постачальника в розмірі зазначеному в п. 2.7 договору (при попередній або частковій попередньої оплати) або протягом п`яти робочих днів з дати отримання заявки (при оплаті з відстрочкою платежу).

Судом першої інстанції встановлено, що платіжним дорученням від 25.08.2021 року №2443 позивач сплатив відповідачу 25.704,00 грн. згідно рахунку №7050 від 18.0.2021року (а.с.16), а згідно платіжного доручення від 26.08.2021 №2460 на суму 149.254,08 грн. сплатив відповідачу згідно рахунку №6904 від 13.08.2021 року (а.с.17).

Вказана оплата відповідачем не заперечується.

Враховуючи умови договору поставки проведення оплати неможливо без виставлення постачальником рахунку. А виставленню рахунку передує виконання сторонами п.2.5 договору погодження у заявці необхідних даних, в т.ч. ціни товару.

Таким чином, доводи скаржника про невчинення самим позивачем необхідних для поставки йому товару згідно договору, спростовуються.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 4.3. договору поставки, постачальник зобов`язується поставити товар покупцю протягом 3 робочих днів з дати перерахування покупцем попередньої оплати на поточний рахунок постачальника, в розмірі, зазначеному у п. 2.7. договору.

Таким чином, настання обов`язку по поставці товару у постачальника виникає не після письмової заявки покупця, а після оплати рахунку покупцем ( попередньої оплати), що і є достатньою підставою для початку перебігу строку, визначеного п. 4.3. договору.

Відповідач частково виконав зобов`язання щодо поставки товару, а саме 26.08.2021 року здійснив поставку товару за рахунком від 18.08.2021 року №7050, про що сторонами складено видаткову накладну №4224, в якій зазначено номер та дата замовлення покупця (а.с.18).

Поставка товару за рахунком від 13.08.2021 року №6904 здійснена не була, хоча відповідно до п. 4.3. договору мала відбутись до 30.08.2021 року включно.

Апелянт зазначає, що здійснював спробу отримати від покупця заявку на поставку товару листом вих. № 0209/21 від 02.09.2021 року. Однак такі доводи є нелогічними з огляду на формування самим відповідачем рахунку на оплату, що, відповідно, підтверджує отримання від позивача відповідної заявки.

Такі доводи апелянта колегія суддів оцінює як спробу відповідача уникнути відповідальності за порушення умов договору поставки, а саме - за порушення строків поставки.

Крім того, відповідач не заперечив посилання позивача, що будь-яких інших замовлень, окрім заявки від 13.08.2021 року, позивач на адресу відповідача не направляв.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач доказів виконання зобов`язання щодо поставки товару за рахунком від 13.08.2021 року №6904 на суму 497513,60 грн. суду не надав. Факт невиконання зобов`язань в цій частині ним не заперечується.

За неналежне виконання умов договору, враховуючи п. 6.3 договору, позивач нарахував до стягнення 30% штрафу у розмірі 149.254,08 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі непоставки або несвоєчасної поставки товару, поставки неякісного товару, порушення термінів (строків) заміни товару або усунення його недоліків, постачальник, якщо покупець буде вимагати такої сплати, сплачує покупцю штраф у розмірі 30% від вартості відповідного товару. У разі триваючого порушення - невиконання відповідного зобов`язання більш ніж 5 (п`ять) днів, додатково до штрафу постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ під вартості відповідного товару за кожний календарний день прострочення відповідного зобов`язання.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України, умови договору поставки №100 від 11.06.2021року та наявні докази, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимоги позивача про стягнення суми штрафу у розмірі 149 254,08 грн., що становить 30% від вартості непоставленого товару, заявлені правомірно.

Отже, позовні вимоги задоволено судом обгрунтовано.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач вимагаючи повернення попередньої оплати, відмовився від договору, отже, підстави стягнення штрафу відсутні, то вони є безпідставними з огляду на те, що відмова позивача від договору спричинена недобросовісною поведінкою самого апелянта.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи, що належними та допустимими доказами скаржник висновки оскаржуваного рішення не спростував, апеляційна скарга є не доведеною та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2021 року у справі № 908/2867/21 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю МПКА-Україна.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков