ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1164/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., за участю секретаря судового засідання Стоянової Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/1164/22

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (код 31650052; 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; для листування: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 17)

Відповідач: Фермерське господарство "Світовіт Агро" (код 36340499; 55632, Миколаївська обл., Новобузький р-н, с. Софіївка, вул. Лазурна, буд. 36-А)

про стягнення 80374,00 грн.

з підстав відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Суд дослідив матеріали справи та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

СУТЬ СПОРУ: 13.06.2022 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі Позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області (далі Відповідач) про стягнення 80374,00 грн. - суму завданої матеріальної шкоди.

14.06.2022 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія Ухвали про відкриття провадження по справі була отримана сторонами вчасно, про що свідчать відповідні поштові повідомлення.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (Страховик) і ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 8-01 від 01.10.2019 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Fiat Doblo, д.р.н. НОМЕР_1 .

06.08.2020 року в м. Гайсин сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля Fiat Doblo д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля ГАЗ, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.10.2020 року особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_2 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, за ст. 124 КУпАП. При цьому, у вступній частині даної постанови зазначено, що ОСОБА_2 працює водієм у ФГ "Світовіт Агро" (Відповідач по справі).

Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту складає 80 374,00 грн.

В подальшому, на підставі заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 80374,00 грн., що підтверджується страховим актом № 2046870-1 від 18.08.2020 р. та платіжним дорученням № 22671 від 18.02.2020 р.

Тому, посилаючись на ст. 625, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 80374,00 грн. - суму завданої матеріальної шкоди.

Так, згідно ч. 1, 2, 5 ЦК України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови доювору.

Також даний термін викладений у ст. 979 ЦК України, згідно якої визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»№6 від 27.03.У2 відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійно, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

За матеріалами справи, відповідно до довідки НПУ щодо обставин ДТП власником автомобіля ГАЗ, д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , який являється одним із засновників та керівник Фермерське господарство "Світовіт Агро" (Відповідач по справі).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як було зазначено, згідно з постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.10.2020 року винною особою у справі про адміністративне правопорушення є ОСОБА_2 . Також, у вступній частині даної постанови зазначено, що ОСОБА_2 працює водієм у ФГ "Світовіт Агро".

Крім того, заочним Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.01.2022 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода була скоєна ОСОБА_2 під керуванням автомобілем ГАЗ ГАРЗ СС 3309, держномер НОМЕР_2 , під час виконання ним трудових обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справ, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що вказане рішення набрало законної сили 28.02.2022р.

Таким чином, вищевказаними судовими рішеннями по адміністративній та цивільній справах, стосовно ФГ „Світовід Агро було встановлено, що з цією юридичною особою у ОСОБА_2 існували трудові відносини і дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ним трудових обов`язків перед ФГ „Світовід Агро.

В матеріалах справи не міститься інформації щодо договорів страхування цивільно-правової відповідальності укладених Відповідачем. Тому, відповідно ст. ст. 1166, 1187 ЦК України обов`язок по відшкодуванню в повному обсязі завданої внаслідок ДТП шкоди покладається на винну особу. А оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент події не була забезпечена за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на момент ДТП останній був при виконанні своїх робочих обов`язків, то заподіяна внаслідок ДТП шкода підлягає стягненню саме з Відповідача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, суд визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Якщо відновлювальний ремонт транспортного засобу не проводився, то розмір шкоди визначається виходячи з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи. А так як відновлювальний ремонт транспортного засобу Fiat Doblo, д.р.н. НОМЕР_1 здійснювався на станції технічною обслуговування, підтвердження чого є рахунок СТО № 000004001 від 10.08.2020 р. та акти виконаних робіт № ЕМ00021947 від 21.10.2020 р., № ЕМ00020806 від 21.10.2020 р. якими визначено, що вартість запасних частин та робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 80 374,00 гри. За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № 2046870-1 від 18.08.2020 р. по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 80 374,00 грн, виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 22671 від 18.02.2020 р.

Таким чином, в даному випадку розмір заподіяної шкоди повинен визначатися виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Тому, за відсутністю в матеріалах справи доказів погашення заявленої в позові до стягнення суми, або будь-яких заперечень щодо її розміру та підстав стягнення суд вважає позов обґрунтованим.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Світовіт Агро" (код 36340499; 55632, Миколаївська обл., Новобузький р-н, с. Софіївка, вул. Лазурна, буд. 36-А) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (код 31650052; 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; для листування: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 17): 80374 гривні відшкодування шкоди та 2481 гривню судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин

Повний текст рішення складено 22 липня 2022 р.