ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.07.2022 Справа № 914/127/20
Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
до відповідача Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"
про стягнення збитків в розмірі 3320191,28 грн.
за участю представників:
від позивача Посікіра Р.Р.
від відповідача Грішина Н.О.
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/120/20 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про стягнення збитків в розмірі 3320191,28 грн.
Рішенням суду від 30.06.2022р. у даній справі позов задоволено, вирішено стягнути з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3320191,28 грн. та 10000,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а також стягнуто з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 39802,87 грн.

Слід зазначити, що представник позивача в судовому засіданні 30.06.2022р. просив призначити судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, заявивши до закінчення судових дебатів про те, що докази на підтвердження вказаних судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, рішенням суду від 30.06.2022р. у даній справі також було призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу на 14.07.2022р. та встановлено строк до 06.07.2022р. для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

В подальшому представником Блищака Назарія Богдановича на адресу суду було надіслано заяву (вх.№2154/22 від 11.07.2022р.) про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі №914/127/20, в якій заявлено про стягнення з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на користь Блищака Назарія Богдановича 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, в прохальній частині поданої заяви міститься клопотання про поновлення строку на її подання. Зокрема, як вказано у заяві, необхідність заявити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку зумовлено оголошенням на території Львівської області повітряної тривоги, у зв`язку з чим Головне відділення ДП "Укрпошта" у м.Львові було закрите, а після закінчення тривоги вказане відділення повторно не відкривалось, що стало причиною неможливості подати заяви про розподіл судових витрат у встановлений строк. Крім того, як вказано у заяві, у зв`язку зі стихійним лихом у місті Львові, яке спричинила сильна гроза, яка розпочалась орієнтовно о 17:00 год. 05.07.2022р., пересування по місті Львові було утруднене, що також вплинуло на можливість подати заяву про розподіл судових витрат у встановлений строк.

Відповідач проти стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу заперечив, подавши заперечення (вх.14385/22 від 06.07.2022р.), в якому Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" зазначає, що позивач не надав йому доказів на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, що унеможливлює надання відповідачем будь-якої правової оцінки цим витратам.

Крім того, відповідач звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції замість адвоката Посікіри Р. в деяких судових засіданнях участь приймав інший адвокат, а в деяких судових засіданнях цей адвокат приймав участь разом із адвокатом Посікірою Р. та надавав пояснення у справі.

З огляду на вказане, Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" у запереченні (вх.14385/22 від 06.07.2022р.) щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Крім того, відповідач подав заяву (вх.15090/22 від 14.07.2022р.) про залишення без розгляду заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" зазначає, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто у строк до 05.07.2022р. включно, адвокатом позивача Посікірою Р. до суду документи на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу у даній справі не надано.

Також, як вказано у заяві відповідача (вх.15090/22 від 14.07.2022р.), в разі поновлення судом строку на подання адвокатом позивача заяви про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі, Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких заявлено адвокатом позивача в заяві від 06.07.2022р.

При цьому обґрунтовуючи заяву про зменшення витрат, відповідач зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру, який на думку відповідача є неспівмірним зі складністю справи, з огляду на що такі витрати повинні бути зменшені.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2022р. подану заяву (від 11.07.2022р. вх.№2154/22) про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі №914/127/20 підтримав повністю, просив стягнути з відповідача на користь позивача 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При цьому представник позивача просив визнати поважними причини пропуску встановленого строку для подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.07.2022р. проти задоволення заяви позивача заперечив з підстав, що наведені у запереченні (вх.14385/22 від 06.07.2022р.). Крім того, представник відповідача просив залишити заяву позивача без розгляду у зв`язку із пропуском встановленого строку для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а у випадку поновлення такого строку просив зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, з підстав, що наведені у заяві (вх.15090/22 від 14.07.2022р.).

Щодо встановленого строку для подання доказів на підтвердження розміру судових витрат суд зазначає таке.

Так, відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду у даній справі ухвалено 30.06.2022р. Тобто, зважаючи на положення частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, позивач повинен був у строк до 05.07.2022р. включно подати докази на підтвердження розміру судових витрат, однак, як вбачається із поданих матеріалів, заява (від 11.07.2022р. вх.№2154/22) про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі №914/127/20 була надіслана на адресу суду 06.07.2022р., тобто із пропуском встановленого строку на один день.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивач посилається на те, що такі обставини, як оголошення 05.07.2022р. повітряної тривоги та погодні умови в цей день перешкодили йому подати докази у встановлений строк.

Частинами 1 та 6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку, суд зазначає, що такі загальновідомі обставини, як оголошення повітряної тривоги та погодні умови 05.07.2022р., очевидно свідчать про те, що право позивача на подання доказів в останній (п`ятий) день встановленого строку шляхом надсилання їх на адресу суду засобами поштового зв`язку було дійсно обмежене у зв`язку з вказаними обставинами.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що заява разом із доказами була надіслана до суду наступного дня, тобто одразу після того, як вищезазначені обставини відпали, суд дійшов висновку, що в даному випадку причини пропуску встановленого процесуального строку для подання доказів слід визнати поважними.

Таким чином, враховуючи наведене, керуючись статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, у зв`язку з визнанням причин його пропуску поважними.

Розглянувши заяву (вх.№2154/22 від 11.07.2022р.) про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі №914/127/20 про стягнення з відповідача на користь позивача 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу наведено позивачем у позовній заяві та складається із сум, що вказані в договорі про надання правової допомоги №27-09/19 від 27.09.2019р.

До поданої позивачем заяви (від 11.07.2022р. вх.№2154/22) про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі №914/127/20 долучено такі докази, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу:

- копія договору про надання професійної правничої допомоги №27-09/19 від 27.09.2019р.;

- копія додаткового договору №1 від 01.06.2022р. до договору про надання професійної правничої допомоги №27-09/19 від 27.09.2019р.;

- копія акту прийому-передачі наданих послуг від 01.07.2022р. до договору №27-09/19 від 27.09.2019р.;

- копія квитанції про оплату від 04.07.2022р.;

- копія договору про надання правової допомоги №1503/22 від 15.03.2022р.;

- копія акту наданої правової допомоги від 01.07.2022р.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії ордерів на надання правничої (правової) допомоги та копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як вбачається із поданих матеріалів, 27.09.2019р. між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським бюро Романа Посікіри (бюро) укладено договір про надання професійної правничої допомоги №27-09/19, відповідно до пункту 1.1. якого бюро зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу визначену цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар, в порядку та на умовах вказаних у договорі, а також здійснювати повне сприяння бюро у виконанні покладених на нього обов`язків.

Пунктами 2.1. та 2.2. договору передбачено, що предметом цього договору є правова допомога, що надається бюро клієнту. Укладаючи цей договір, клієнт доручає Бюро виконання послуг (виконання доручення Клієнта) в його інтересах. Адвокатську правову допомогу на підставі цього договору від імені бюро надає адвокат Посікіра Роман Романович або інший адвокат, обраний Бюро, якому було виписано ордер на підставі цього договору. Адвокатська правова допомога (юридичні послуги) полягає у наданні клієнту послуг щодо захисту його законних прав та інтересів, пов`язаних із позовом до ПАТ "ПроКредит Банк" про стягнення збитків.

Згідно із пунктами 6.1. та 6.2. договору, сума адвокатського гонорару за надання послуг згідно цього Договору визначена сторонами згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для клієнта та його господарської діяльності, а саме шляхом встановлення фіксованої суми гонорару у розмірі 32500,00 грн. Розмір гонорару включає в себе надання усіх послуг, що визначені п.п.2.2.-2.4. договору без обмеження їх кількості та тривалості, попри те розподіляється таким чином: 1) 20000,00 грн. за усі послуги з представництва клієнта в суді першої інстанції та пов`язані із такими; 2) 7500,00 грн. за усі послуги з представництва клієнта в суді апеляційної інстанції та пов`язані із такими; 3) 5000,00 грн. за усі послуги з представництва клієнта в суді касаційної інстанції та пов`язані із такими. Сторони домовились, що сума гонорару може бути змінена виключно за домовленістю сторін.

Відповідно до пункту 6.3. договору, гонорар за усі послуги з представництва клієнта в суді першої інстанції сплачується клієнтом на рахунок бюро одним платежем в строк до 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту прийняття судом першої інстанції.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що факт надання правової допомоги (послуг) бюро клієнту підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг на вимогу клієнта, що підписуються сторонами. Обов`язок складання акту покладається на бюро негайно із пред`явленням відповідної вимоги клієнта. Клієнт протягом п`яти робочих днів після отримання акту підписує його та передає (надсилає) бюро або передає (надсилає) бюро повідомлення із запереченнями чи пропозиціями щодо змісту акту. Якщо протягом вказаного строку клієнтом не буде висловлено заперечень або пропозицій послуги вважаються наданими належним чином.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що до виконання договору бюро вправі залучати третіх осіб (субвиконавців), на що підписанням цього договору клієнт дає згоду. Бюро відповідальна перед клієнтом за якість послуг, які надаються субвиконавцями, а також за дотримання ними вимог щодо конфіденційності інформації, яка їм стане відома. Клієнт надає згоду на те, що безпосереднє виконання роботи за цим договором може здійснюватися юристами, які мають статус помічника адвоката.

01.06.2022р. між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатським бюро Романа Посікіри (бюро) укладено додатковий договір №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №27-09/19 від 27.09.2019р., відповідно до якого у зв`язку із довготривалим розглядом справи та значним збільшенням обсягу часу, який необхідний для надання правової допомоги за договором, сторони домовилися, що гонорар за усі послуги: представництва клієнта в суді першої інстанції та пов`язані із такими становить 50000,00 грн., які клієнт має сплатити на рахунок бюро у строк до 15.07.2022р.

01.07.2022р. між сторонами підписано акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №27-09/19 від 27.09.2019р., відповідно до якого бюро надало клієнту такі послуги:

- 01.12.2019р. консультація клієнта перед поданням позовної заяви;

- 10.12.2019р. підготовка та написання позовної заяви у справі №914/127/20, підготовка додатків;

- 15.01.2020р. подання позову;

- 12.04.2021р. підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи;

- 13.04.2021р. про ознайомлення з матеріалами справи;

- 13.04.2021р. підготовка та подання заяви про передачу справи за підсудністю;

- 13.04.2021р. підготовка та подання заяви про уточнення позовних вимог.

- участь у 8 судових засіданнях в Господарському суді Львівської області та Господарському суді міста Києва.

Відповідно до квитанції №Н281582 від 04.07.2022р. ОСОБА_1 перерахував адвокатському бюро Романа Посікіри 50000,00 грн.

15.03.2022р. між Адвокатським бюро Романа Посікіри (замовник), в межах повноважень наданих п.8.2. Договору про надання правової допомоги № 27/09-19 від 27.09.2019р., укладеним між Адвокатським бюро Романа Посікіри та Блищаком Назарієм Богдановичем, з однієї сторони, та адвокатським об`єднання "АМ" (виконавець), з іншої сторони, укладено договір №1503/22 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати в порядку та на умовах передбачених цим договором правову допомогу, пов`язану з захистом прав та інтересів ОСОБА_1 при вирішенні в Господарському суді Львівської області справи №914/127/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про стягнення на користь позивача збитків в розмірі 3320191,28 грн., а саме:

- вивчення матеріалів справи;

- підготовка та подання до суду письмових пояснень (в разі необхідності);

- участь в судових засіданнях.

Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору, вартість правової допомоги, наданої на підставі цього договору, становить 5000,00 грн. без ПДВ.

01.07.2022р. між адвокатським бюро Романа Посікіри та адвокатським бюро "АМ" підписано акт наданої правової допомоги, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв правову допомогу на виконання договору про надання правової допомоги №1503/22 від 15.03.2022р. на суму 5000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги позивачу. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі та додатковому договорі у вигляді фіксованої суми.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, дослідивши хід розгляду даної справи та надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, а також реальності (необхідності) цих витрат, враховуючи категорію та складність справи, обсяг наданих представниками позивача послуг та виконаних робіт, оцінивши співмірність заявленого позивачем розміру витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно частини першої та другої статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, дослідивши подані докази, оцінивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 74, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву (вх.№2154/22 від 11.07.2022р.) позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 107-А, ідентифікаційний код 21677333) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 50000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 25.07.2022р.

Суддя Петрашко М.М.