ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2022 Справа № 914/4064/21(466/9056/21)
Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,
за участю секретаря Кучинської О.Д.
розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , м. Львів
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
Товариство з обмеженою відповідальністю Хоттур Намбер Ту, м. Київ
Фізична особа-підприємець Маєвич Роман Йосипович, м. Трускавець Львівської області
про: захист прав споживачів, стягнення 217 546 грн. 00 коп. заборгованості та 30 000 грн. 00 коп. моральної шкоди
у межах справи № 914/4064/21
за заявою: Фізичної особи-підприємця Когута Олега Степановича, м. Львів
від позивача: Кнюпа А.М. присутня особисто
від відповідача: не з`явився
від третьої особи на стороні позивача( ОСОБА_2 ): Кнюпа Д.В. присутній особисто
від третьої особи на стороні відповідача(ТзОВ Хоттур Намбер Ту): не з`явився
від третьої особи на стороні відповідача(ФОП Маєвича Р.Й.): не з`явився
ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Хоттур Намбер ТУ та Фізичної особи-підприємця Маєвича Романа Йосиповича, про захист прав споживачів, стягнення 217 546 грн. 00 коп. заборгованості (з яких: 57 400 грн. 00 коп. основного боргу, 160 146 грн. 00 коп. пені) та 30 000 грн. 00 коп. моральної шкоди за невиконання договору на туристичне обслуговування №МЗТ/17-27122019/02К від 26.12.2019 р.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.10.2021 р. відкрито провадження справі №466/9056/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.11.2021 р. Розгляд справи в підготовчому провадженні неодноразово відкладався, про що відображено в протоколах судового засідання. Також в підготовчому провадженні залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про що відображено в протоколі судового засідання від 22.12.2021 р. Ухвалою суду від 22.12.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 25.01.2022 р. Розгляд справи по суті відкладався, про що відображено у протоколах судового засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2022 р. клопотання представника відповідача задоволено, цивільну справу №466/9056/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю Хоттур Намбер ТУ, Фізичної особи-підприємця Маєвича Романа Йосиповича, ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, стягнення збитку, пені та відшкодування моральної шкоди, передано на розгляд Господарському суду Львівської області, в межах справи №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу №466/9056/21 передано судді Морозюку А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
Ухвалою суду від 18.04.2022 р. прийнято справу №466/9056/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Хоттур Намбер ТУ та Фізичної особи-підприємця Маєвича Романа Йосиповича, про захист прав споживачів, стягнення 217 546 грн. 00 коп. заборгованості (з яких: 57 400 грн. 00 коп. основного боргу, 160 146 грн. 00 коп. пені) та 30 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, за невиконання договору на туристичне обслуговування №МЗТ/17-27122019/02К від 26.12.2019 р., до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи №914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів; підготовче засідання призначено на 17.05.2022 р.; встановлено учасникам справи строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення, пояснення.
12.05.2022 на поштову адресу та 16.05.2022 на електрону адресу суду від третьої особи на стороні позивача ( ОСОБА_2 ) надійшло пояснення щодо позову від 09.05.2022 р., в якому третя особа на стороні позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.
17.05.2022 представник відповідача надіслав на електронну адресу суду заяву від 17.05.2022 р., в якій зазначено, що відповідач позов не визнає в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву; всі докази на підтвердження доводів відповідача долучено до матеріалів справи; клопотань в підготовчому засіданні не має; проти закриття підготовчого засідання в справі та призначення справи до судового розгляду не заперечує. Просить засідання провести без участі представника відповідача.
Ухвалою суду від 17.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 21.06.2022 р.
Ухвалою суду від 21.06.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.07.2022 р.
Позивач та третя особа на стороні позивача в судовому засіданні 19.07.2022 позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у позові, відповіді на відзив, поясненні третьої особи щодо позову та з посиланням на матеріали справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.
Треті особи на стороні відповідача чи їх представники в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили.
Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що сторонам та третім особам у справі були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 26.12.2019 р. між ОСОБА_1 та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів (туроператором), від імені якого на підставі Агентського договору діяло ТзОВ Хоттур Намбер Ту від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяв ФОП Маєвич Р.Й. (турагент), укладено договір на туристичне обслуговування №МЗТ/-17-27122019/02К. За умовами вказаного договору туроператор (відповідач) зобов`язався через турагента (третіх осіб на стороні відповідача) забезпечити надання комплексу туристичних послуг позивачу для трьох осіб до Греції в період з 29.06.2021 09.07.2021, вартістю пакетного туру 57 400,00 грн. На виконання умов договору №МЗТ/-17-27122019/02К позивачем було сплачено за рахунком №27122019/02К від 27.12.2019 через ФОП Маєвич Р.Й. повну вартість туристичних послуг на суму 57 400,00 грн., що підтверджується дублікатами квитанцій, договором доручення. З мережі Інтернет позивачу стало відомо, що компанія Mouzenidis Travel А.Е. (Греція) тимчасово, в період з 18.06.2021 по 26.06.2021 припиняє прийом і обслуговування нових клієнтів на території Греції . 12.07.2021 ФОП Маєвичем Р.Й. було запропоновано позивачу перенести тур на інший період, від чого позивач відмовилась (оскільки вона та її чоловік є державними службовцями (дійсні військовослужбовці) і час їхніх відпусток було сплановано згідно встановлених трудових (службових) розпорядків) та звернулась до ФОП Маєвича Р.Й. із заявою посприяти у наданні туристичних послуг, а у випадку неможливості їх надання повернути сплачені кошти. Відповідач туристичних послуг не надав, у листі від 23.07.2021 №234 повернути кошти відмовився, посилаючись на те, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів здійснює посередницьку (представницьку) діяльність із надання туристичного продукту від імені та в інтересах Туристичної компанії Mouzenidis Travel А.Е. (Грецька Республіка), якому і були перераховані отримані кошти, а також повідомив, що кошти будуть повернуті одразу після їх надходження від нерезидента.
Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на туристичне обслуговування №МЗТ/-17-27122019/02К від 26.12.2019 р., позивач просить стягнути з відповідача вартість ненаданих туристичних послуг у сумі 57 400,00 грн., а також керуючись ч. 5 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів 3% пені в розмірі 160 146,00 грн., та посилаючись на ст. 23, ст. 611, ст. 612 ЦК України, ч. 2 ст. 33 Закону України Про туризм, ч. 2 ст.22 Закону України Про захист прав споживачів 30 000,00 грн. моральної шкоди.
Позиція відповідача.
Відповідач у строк, визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.04.2022 р., відзиву на позовну заяву суду не надав, в жодне із судових засідань, призначених господарським судом, не з`явився. У заяві від 17.05.2022 р., зазначив що позов не визнає в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Щодо моральної шкоди то відповідач зазначив, що в позовній заяві позивач не вказав на характер страждань, які він поніс, не зазначив негативних наслідків, яких він зазнав. Відтак відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ( ОСОБА_2 )
Третя особа у поясненні щодо прозову зазначив, що є одним із отримувачів туристичної послуги за договором №МЗТ/-17-27122019/02К на туристичне обслуговування від 26.12.2019, укладеним між позивачем та відповідачем. Вказав, що свої обов`язки за договором позивач виконав належним чином та у визначені договором строки оплатив повну вартість туристичного продукту. Проте відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, у обумовлений сторонами договору період туристичних послуг не надав, сплачені кошти за турпродукт позивачу не повернув. Відтак, з позовними вимогами погоджується, просить позов задоволити повністю.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (ТзОВ Хоттур Намбер Ту)
Третя особа у строк, визначений ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.04.2022 р., письмових пояснень по суті предмета спору суду не надала, в жодне із судових засідань, призначених господарським судом, не з`явилась.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (ФОП Маєвич Р.Й.).
Третя особа своїм правом на подання до суду письмових пояснень по суті предмета спору не скористалась, у судові засідання не з`являлась.
Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.
Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів є положення ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, Господарським судом Львівської області розглядається справа № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
Ухвалою суду від 01.02.2022 р. відкрито провадження у справі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича.
Ухвалою суду від 05.04.2022 р. визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 1 057 107 грн. 87 коп., що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів.
На даний час у справі № 914/4064/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Музенідіс Тревел Львів триває процедура розпорядження майном.
Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України).
26.12.2019 року між Кнюпою Аллою Миколаївною (замовником) та ТзОВ Музенідіс Тревел Львів (туроператором), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діяло ТзОВ Хоттур Намбер Ту, від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяв ФОП Маєвич Р.Й. (турагент), було укладено договір №МЗТ/-17-27122019/02К на туристичне обслуговування.
Умовами вказаного договору визначено, зокрема: (п. 1.2) туроператор (відповідач) через турагента (третю особу) зобов`язався забезпечити надання комплексу туристичних послуг (турпородукт) замовнику (позивачу), а замовник зобов`язався прийняти та оплатити його; (п.1.3.) споживчі властивості тур продукту вказані в підтвердженні заявки та рахунку підтвердженні на надання туристичних послуг, які є невід`ємною частиною договору; (п. 1.6) замовник при посередництві турагента доручає туроператору представляти інтереси його та осіб, що супроводжують замовника у подорожі, при подачі документів до Консульської установи країни-подорожі та оплаті послуг для оформлення та отримання в`їзних віз для замовника; (п. 2.6) загальна вартість туристичного продукту замовленого замовником 57 400,00 грн.; (п.5.1.) туроператор зобов`язується забронювати та надати замовнику турпродукт (пакет туристичних послуг та пов`язаних послуг) замовлених замовником у повному обсязі, в кількості та якості та у визначені цим договором терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови, повної сплати вартості турпродукту замовником у строки встановлені договором та додатками до нього; (п.5.3.) туроператор зобов`язується у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора (за винятком форс-мажорних обставин та відмов консульських установ у видачі віз замовнику та/або особам, які з ним подорожують), у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником за винятком фактично понесених туроператором або турагентом витрат; (10.2.) у випадку ненадання чи неналежного надання замовнику належно оплачених туристичних послуг, туроператор зобов`язується відшкодувати йому вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків коли ненадання послуг відбулося з вини замовника, та в інших, передбачених цим договором випадках.
Додатком № 1 «Підтвердження заявки замовника» до договору №МЗТ/-17-27122019/02К на туристичне обслуговування від 26.12.2019 року було обумовлено тур до Греції на трьох осіб, у період з 29.06.2021 року по 09.07.2021 року, загальною вартістю 57 400, 00 грн. На оплату замовлення ФОП Маєвич Р.Й. виставлено позивачу рахунок №27122019/02К від 27.12.2019 на суму 57 400,00 грн.
До позовної заяви додано заяву Кнюпи А.М. від 12.07.2021, адресовану відповідачу, в якій позивач просила, враховуючи наявну в мережі Інтернет інформацію стосовно призупинення обслуговування туристів Туроператором, посприяти в отриманні замовлених нею туристичних послуг, а у випадку неможливості надання туристичних послуг здійснити повернення грошових коштів в розмірі 57 400,00 грн., сплачених за договором №МЗТ/-17-27122019/02К від 26.12.2019 р.
Проте, як зазначено у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, замовлена позивачем туристична послуга з організації подорожі (поїздки) до Греції у період з 29.06.2021 року по 09.07.2021 року відповідачем надана не була, грошові кошти, сплачені за ненадані туристичні послуги, позивачу не повернуті.
Натомість відповідач листом №234 від 23.07.2021 р., у відповідь на заяву позивача від 12.07.2021, повідомив, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів діє від імені туроператора нерезидента компанії Mouzenidis Travel А.Е., яка безпосередньо надає туристичний продукт, та що 17.06.2021 товариство отримало інформацію, що компанія Mouzenidis Travel А.Е. тимчасово, в період з 18.06.2021 по 26.06.2021 (який в подальшому був продовжений до 31.08.2021)припиняє прийом і обслуговування туристів на території Греції, і всі замовлення на цей період були скасовані. Також у листі зазначено, що оскільки ТзОВ Музенідіс Тревел Львів не зберегло кошти у себе, не набуло на них права власності, а перерахувало нерезиденту, то претензію для повернення коштів було скеровано для розгляду за належністю Mouzenidis Travel А.Е., та що кошти будуть повернуті позивачу, одразу після їх надходження на рахунок товариства від компанії нерезидента.
Згідно зі ст. 5 Закону України Про туризм, туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.
Частинами 1-3 ст. 20 Закону України Про туризм встановлено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
За нормами ч. 12 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.
Спірний договір № МЗТ/-17-27122019/02К від 26.12.2019 року укладено позивачем (через третіх осіб) саме з відповідачем, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснює свою діяльність як туристичний оператор (79.12). За умовами договору саме туроператора зобов`язано, у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання замовнику послуг з вини туроператора, повернути оплачені замовником кошти (п. 5.3), та нести відповідальність за ненадання чи неналежне надання замовнику належно оплачених туристичних послуг (п. 10.2).
Все вищенаведене спростовує твердження відповідача про те, що ТзОВ Музенідіс Тревел Львів не є відповідальною особою за даним позовом, так як виконувало лише представницькі послуги та діяло не від свого імені, а від імені туроператора-нерезидента Грецької компанії Mouzenidis Travel S.A., яка безпосередньо надає туристичний продукт
Таким чином, виходячи з матеріалів справи, туристичні послуги відповідно до умов договору № МЗТ/-17-27122019/02К від 26.12.2019 року мав надавати саме туроператор, в даному випадку ТзОВ Музенідіс Тревел Львів, з яким позивачем був укладений договір на туристичне обслуговування. За таких обставин, саме ТзОВ Музенідіс Тревел Львів повинен нести відповідальність за порушення умов договору № МЗТ/-17-27122019/02К від 26.12.2019 року (подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №559/1604/18 від 30 серпня 2021 року).
Пунктом 6.7 договору № МЗТ/-17-27122019/02К від 26.12.2019 року передбачено, що замовник має право на відшкодування вартості ненаданих (наданих не в повному обсязі) туроператором туристичних послуг у випадках, передбачених ч. 11 ст. 20 Закону України Про туризм, і виплату компенсації в розмірі ненаданих послуг, але не більше 500 грн., якщо ненадання послуг відбулося не з вини туриста.
Згідно з ч. 11 ст. 20 Закону України Про туризм туроператор зобов`язаний, у разі неможливості надати туристичного продукту, відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.
Частиною 9 ст. 20 Закону України Про туризм визначено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, ТзОВ Музенідіс Тревел Львів порушило умови договору №МЗТ/-17-27122019/02К на туристичне обслуговування від 26.12.2019, оскільки матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується той факт, що туристичні послуги за згаданим договором позивачу надані не були, а сплачені кошти в розмірі 57 400,00 грн. позивачу не повернуті.
Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача 57 400 грн. 00 коп. вартості ненаданих туристичних послуг є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.
Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
В частині позовних вимог про стягнення 3% пені, яка відповідно до розрахунку, здійсненого у позовній заяві за період з 29.06.2021 р. (дата надання послуг)по 29.09.2021 р. (дата позовної заяви), складає 160 146 грн. 00 коп., то суд дійшов висновку що дана сума розрахована у відповідності із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та є обґрунтованою (узгоджується з правовою позицією Верховного Суд, викладеною у постанові від 30.08.2021 р. у справі №559/1604/18).
Водночас розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 551 ЦК України).
Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Таким чином позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені підлягає задоволенню частково в розмірі 57 400,00 грн. В стягненні решти частини пені в розмірі 102 746,00 грн. суд відмовляє.
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 25 Закону України Про туризм встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Судом встановлено, що з вини відповідача позивач разом з родиною була позбавлена відпочинку, що був запланований ними спочатку на 2020 рік, а в подальшому був перенесений на 2021 рік, який при цьому було замовлено 26.12.2019 р. на дату поїздки 29.06.-09.07.2021 року, тобто більш ніж за півтора року до дати поїздки, тому суд вважає доведеним факт спричинення позивачу неправомірними діями відповідача моральної шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд врахувавши характер та обсяг страждань, а також немайнових втрат (їх тривалість), яких зазнала позивач у зв`язку з порушенням її прав, та виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості вважає обгрунтованим розмір такої компенсації у 15 000,00 грн.
Відтак позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди задовольняється частково у розмірі 15 000,00 грн. У стягненні решти моральної шкоди в розмірі 15 000, 00 грн. слід відмовити.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень
В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З врахуванням всього вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення 57 400 грн. 00 коп. - основного боргу, 57 400 грн. 00 коп. - 3% пені та 15 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди. В решті позовних вимог суд відмовляє.
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.
Виходячи із усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129,236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -
Керуючись ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129,236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити частково.
3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
5. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 26.07.2022

Суддя Морозюк А.Я.