УХВАЛА

27.07.2022Справа № 910/6482/22
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС КРЕДИТ" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС КРЕДИТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ТУ Ю"

про стягнення 439 282,60 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС КРЕДИТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ТУ Ю" про стягнення 439 282,60 грн, обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позики № 001 від 13.07.2021.

До вказаного позову позивачем долучено заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить накласти арешт на грошові кошти у сумі 439 282,60 грн, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ТУ Ю" у будь-яких банківських установах, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ТУ Ю" відчужувати (передавати) будь-яким способом право вимоги за кредитними договорами/договорами позики будь-яким третім особам в межах суми 439 282,60 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що йому відомо, що на даний час у розпорядженні ТОВ "КРЕДИТ ТУ Ю" є грошові кошти, яких достатньо для погашення заборгованості щодо сплати боргу у розмірі 439 282,60 грн та які надходять на банківські рахунки відповідача за кредитними договорами від позичальників. Однак, замість погашення заборгованості перед позивачем за договором, по якому настав строк платежу, відповідач перераховує значні грошові суми зі своїх банківських рахунків третім особам (не позичальникам).

Так, інформація про рух коштів на банківському рахунку відповідача свідчить, що на його рахунок постійно та систематично надходять грошові кошти, яких достатньо для повного та своєчасного погашення заборгованості у сумі 439 282,60 грн перед ТОВ "МАКС КРЕДИТ" за договором позики № 001 від 13.07.2021. Однак, замість повернення кредитору суми позики та сплати процентів, ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» витрачає наявні в нього грошові кошти у значному розмірі на користь невідомих фізичних осіб, повністю ігноруючи свої зобов`язання перед позивачем.

За твердженнями заявника, перерахування ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» фізичним особам таких великих сум грошових коштів не є типовим для господарської діяльності відповідача як фінансової установи (тим більш в період дії воєнного стану з початком введення якого кредити відповідач не видає), оскільки максимальна сума кредиту, яку видавав відповідач не перевищувала 200 000,00 грн.

Як наслідок, вчинення ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» вказаних вище дій щодо витрачання грошових коштів не для погашення боргу перед позивачем, а в невідомому напрямку - непов`язаному з господарською діяльністю відповідача призвело до того, що станом на 05.07.2022 на рахунку відповідача залишилося лише 250 831,10 грн., а на інших рахунках коштів взагалі немає.

Також ТОВ "МАКС КРЕДИТ" відомо, що ТОВ "КРЕДИТ ТУ Ю" має намір відчужити права вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками, з метою передачі третім особам права на стягнення з боржників-позичальників заборгованості за неповернутими кредитами, хоча за рахунок наявних у ТОВ "КРЕДИТ ТУ Ю" прав вимоги до позичальників також можливо виконати рішення суду про стягнення 439 282,60 грн у разі задоволення позову ТОВ "МАКС КРЕДИТ".

Безперешкодне вчинення ТОВ "КРЕДИТ ТУ Ю" вказаних вище дій щодо перерахування грошових кошів третім особам та відчуження прав вимоги за кредитними договорами до завершення розгляду Господарським судом м. Києва позову ТОВ "Макс кредит" та ухвалення в ній рішення, призведе до того, що у разі задоволення позову ТОВ "Макс кредит" останнє не спроможне буде фактично і реально виконати судове рішення, оскільки у відповідача грошові кошти на банківських рахунках будуть відсутні, а права вимоги за кредитними договорами відчужені (передані) третім особам.

Як наслідок, при вказаних вище обставинах, навіть за наявності рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 439 282,60 грн, позивач реально таких грошових коштів не отримає, а рішення суду не виконає.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

За наведених обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття вказаних ним заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти ТОВ "КРЕДИТ ТУ Ю" у межах заявленої до стягнення суми, а також заборони відповідачу відчужувати (передавати) будь-яким способом право вимоги за кредитними договорами / договорами позики будь-яким третім особам, суд дійшов висновку, що такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними, співмірними з заявленими позовними вимогами та відповідають предмету спору, спрямовані на запобігання виникненню можливих перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову, з урахуванням того, що відповідачем не вживалися дії щодо повернення заявлених до стягнення грошових коштів, у той час як невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що у даному випадку буде забезпечено збалансованість інтересів сторін та обрані заходи забезпечення позову не позбавляють відповідача його права на підприємницьку діяльність, отримання доходів, не перешкоджають займатися господарською діяльністю, а лише обмежують його право на період дії таких заходів вільно користуватися грошовими коштами в межах ціни позову.

Керуючись статтями 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС КРЕДИТ" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти у сумі 439 282,60 грн, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ТУ Ю" (вул. Маршала Тимошенка, 29-Б (літ. А), оф. 114, м. Київ, 04205, ідентифікаційний код 40094068) у будь-яких банківських установах;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю" (вул. Маршала Тимошенка, 29-Б (літ. А), оф. 114, м. Київ, 04205, ідентифікаційний код 40094068) відчужувати (передавати) будь-яким способом право вимоги за кредитними договорами / договорами позики будь-яким третім особам в межах суми 439 282,60 грн.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 27.07.2022 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути пред`явлення до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили, тобто до 27.07.2025.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКС КРЕДИТ" (пр-т С. Бандери, 16, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код 42806643).

Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ТУ Ю" (вул. Маршала Тимошенка, 29-Б (літ. А), оф. 114, м. Київ, 04205, ідентифікаційний код 40094068).

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, визначені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Трофименко Тамара Юріївна