ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про вирішення заяви про відвід

21 липня 2022 р. м. Рівне Справа №918/475/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши заяву представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокультура 39 Плюс" до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про стягнення заборгованості у розмірі 438 210,47 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокультура 39 Плюс" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про стягнення заборгованості 438 210,47 грн., з яких 185 000,00 грн. - основний борг за поставлений товар, 20 908,22 грн. - пеня, 205 497,18 грн. - штраф, 18 490,00 грн. - інфляційні втрати, 8 315,07 грн. - 10% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив поставку товару відповідачу - шрот соняшниковий та шрот соєвий, згідно укладеного Договору поставки №23/02 від 23.02.2022. Проте відповідач не оплатив кошти за отриманий товар у строки, обумовлені Договором. Тому позивач, посилаючись ст. 625 ЦК України та п.п.6.4., 6.5. Договору, нарахував пеню, штраф, відсотки річних та інфляційні втрати.

Ухвалою від 14.07.2022 року (суддя Бережнюк В.В.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до слухання в засіданні на 03.08.2022 року на 11:45 год.

20.07.2022 року до канцелярії суду від представника відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" надійшла заява про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи № 918/475/22.

Ухвалою від 20.07.2022 року (суддя Бережнюк В.В.) заяву представника відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи №918/475/22 визнано необґрунтованою, постановлено заяву представника відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи №918/475/22 передати для визначення складу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), для її розгляду.

21.07.2022 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву представника відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи № 918/475/22 передано на розгляд судді Романюк Ю.Г.

У відповідності до абз. 1 ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частинами 7, 8 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Як вбачається із заяви про відвід судді, такий відвід мотивований тим, що на переконання заявника не було підстав для відкриття провадження у справі, оскільки документи, які подав позивач у якості доказів надіслання позову з додатками відповідачу не відповідають вимогам закону, а саме опис вкладення у лист не містить номеру поштового відправлення. Тому заявник вважає, що суд повинен був залишити без руху позовну заяву.

Представник відповідача зазначає, що 13.04.2022 року представник СГ ТОВ «ІДНА» - адвокат Матвіїв В. М. отримав доступ до матеріалів електронної справи № 918/475/22 у підсистемі «Електронний суд». У цей же день йому стало відомо, що позовна заява ТОВ «АГРОКУЛЬТУРА 39 ПЛЮС» від 05.07.2022 року не відповідає вимогам процесуального закону. Через підсистему «Електронний суд» 13.07.2022 року було подано заяву від імені та в

інтересах відповідача СГ ТОВ «ІДНА» про залишення позову без руху. Це було зроблено з метою оперативного/невідкладного реагування на допущене позивачем порушення процесуального закону та, відповідно, для висловлення позиції про відсутність підстав для відкриття провадження по справі. Заявник відзначає, що тут достатньо вказати, що наявні в електронній справі № 918/475/22 документи не підтверджували виконання позивачем вимог ст. ст. 161 і 172 ГПК України щодо надання належних доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Позивачем не виконано вимог процесуального закону, а позовна заява не відповідає вимогам ГПК України. Таким чином, не було підстав для відкриття провадження по справі.

Зважаючи на викладене, заявник вважає, що суд, відкривши провадження у справі, діяв упереджено та необ`єктивно.

А відтак, на переконання заявника, суддею допущено порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом.

Вирішуючи питання про відвід судді суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. ст. 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судовою практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що у цієї вимоги (вимога щодо "незалежності") є два аспекти, суб`єктивний та об`єктивний.

Так, у рішенні у справі "Кііскінен проти Фінляндії" Європейський суд з прав людини наводить наступні стандарти.

По-перше, суд має бути суб`єктивно незалежним, тобто у жодного із членів трибуналу не має бути персональних упереджень або необ`єктивності. Персональна неупередженість презюмується, якщо немає доказів про протилежне. По-друге, трибунал має також бути неупередженим із об`єктивної точки зору, тобто ним мають надаватися достатні гарантії відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у цьому відношенні (рішення у справі "Кііскінен проти Фінляндії").

Згідно із об`єктивним критерієм, особливо необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви у неупередженості суддів (рішення у справах "Клейн та інші проти Нідерландів", "Агрокомплекс проти України").

Як видно з практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

Тобто у кожній окремій справі необхідно з`ясовувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справах "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Газета "Україна-центр" проти України").

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У п. 66. Коментаря до Бангалорських принципів поведінки суддів вказано, що суддя має уникати занадто частих відводів. Суддя має бути готовим займатися питаннями, які підлягають розгляду у суді. Бувають ситуації, коли з метою захисту прав сторін і збереження суспільної довіри до чесності та непідкупності судових органів необхідно позбавити суддю права розглядати якусь справу та ухвалювати по ній рішення. З іншого боку, численні відводи суддів можуть викликати недовіру суспільства до складу суду та цього судді, а також привести до невиправданої завантаженості його колег. У сторін судового процесу може скластися враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їх справи, що небажано.

Отже суддя, вирішуючи питання про відвід чи самовідвід, не може керуватися виключно бажаннями сторони змінити склад суду та заявою (скаргою) сторони про недовіру. Відповідно до положень ст. 35, ч. 3 ст. 38, ч. 2 ст. 39 ГПК як відвід, так і самовідвід мають бути обґрунтованими, мати вагомі підстави. Така вимога спрямована на запобігання як прагненню сторони обрати сприятливий, бажаний для себе склад суду, так і безпідставному ухиленню судді від розгляду певних справ.

Зі змісту поданої представником відповідача заяви про відвід випливає, що у ній не наведено та не обґрунтовано наявності підстав, визначених ч. 1-3 ст. 35, ст. 36 ГПК України щодо судді Бережнюк В.В.

Суд враховує, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Натомість, як видно зі змісту заяви про відвід, її доводи зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді. А проте, така незгода, в розумінні ст. 35 ГПК України, не є підставою для відводу судді та не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді.

Заявником не обґрунтовано, та не надано відповідних доказів того, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи. А також заявник не повідомив інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Винесення процесуального рішення (ухвали) суддею про відкриття провадження у справі за наявності на те підстав та відповідних документів не може бути доказом упередженості або необ`єктивності судді при розгляді справи № 918/475/22.

Поряд з тим, за висновком Європейського суду з прав людини у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

При вирішенні питання відносно наявності у конкретній справі обґрунтованих причин для побоювань, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальною у такому випадку є відповідь на питання чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України").

Проаналізувавши наведені заявником обставини суд робить висновок, що за своєю суттю всі аргументи заявника стосовно відводу судді Бережнюк В.В. є незгодою сторони із процесуальним рішенням судді.

Суд звертає увагу заявника, що за правилами ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин заява представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи № 918/475/22 не містить обґрунтованого посилання на обставини, які в розумінні ст. 35 ГПК України є підставою для відводу.

При цьому, розглядаючи дану заяву суд не повноважний надавати оцінку процесуальним рішенням судді, оскільки такими правами у відповідності до процесуального закону наділені суди апеляційної та касаційної інстанцій при розгляді відповідно апеляційної та касаційної скарг на оскаржувані судові рішення, разом з тим, як зазначено судом, заявником не надано суду доказів наявності безумовних обставин для відводу судді у випадках, що передбачені статтею 35 ГПК України.

У зв`язку з вищенаведеним, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про відвід судді Бережнюк В.В. від розгляду справи № 918/475/22 - відмовити.

Ухвала згідно з правилами ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили 21.07.2022 року з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Увалу підписано 21.07.2022 року.

Суддя Романюк Ю.Г.