ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.07.2022 Справа №905/297/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра плюс», м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб», м.Маріуполь

про стягнення 81 086,58 гривень

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Добра плюс» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб» про стягнення 81086,58 гривень, з яких борг у сумі 75 736,00 гривень, 3% річних у сумі 1 126,22 гривень, пеня у сумі 4 224,36 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №25/05/2021 від 25.05.2021 щодо оплати поставленого товару, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду для захисту свого порушеного права.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2022 для розгляду даної справи визначена суддя Кучерява О.О.

Ухвалою суду від 08.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/297/22, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено строк сторонам для подання заяв по суті справи, доказів. Відповідачу встановлено строк для надання суду відзиву з урахуванням вимог ст.165 ГПК України та для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб» відзив на позовну заяву не надійшов, заяв, клопотань тощо про намір вчинити певні процесуальні дії також не подавалось.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст.252 ГПК України).

Частинною третьою статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Процесуальні документи суду у цій справі надіслані відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка відповідає місцезнаходженню відповідача вказаному у позовній заяві. Відомостей щодо зміни місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб» суду не надано.

Ухвала Господарського суду Донецької області від 08.02.2022 про відкриття провадження у справі направлялась на юридичну адресу відповідача та отримана останнім, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про врученням поштового відправлення.

Також, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду від 08.02.2022 про відкриття провадження у справі 905/297/22 розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними.

Отже, приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи належним чином про розгляд судової справи, слід дійти висновку, що позивач та відповідач повідомлені про розгляд справи у встановленому порядку.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд наголошує, що сторонам були забезпечені рівні можливості та права, виходячи з принципів господарського судочинства таких, як: рівність перед законом і судом, принцип диспозитивності, у відповідача було достатньо часу на формування своєї правової позиції і надання суду всіх письмових та електронних доказів, як шляхом направлення витребуваних судом документів поштою, так і шляхом направлення таких документів на електронну адресу суду. Відповідач своїм правом не скористався та у визначені судом строки не подав відзив на позов.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст. 165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання), наявність в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення 15.02.2022 відповідачу ухвали суду від 08.02.2022, при цьому з боку відповідача жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі не надходило, а також враховуючи у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 202 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Додатково повідомляю, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в країні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

Указом Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року №341/2022 року №341/2011, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Під час воєнного стану Господарський суд Донецької області виконує свою роботу у дистанційному режимі.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Наказом Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» від 28.02.22 №20 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду. Згідно наказу Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у відділеному режимі, встановлено дистанційний режим роботи.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті дослідивши матеріали справи, -

В С Т А Н О В И В

25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добра плюс» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб» (далі покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу №25/05/2021, згідно п.п. 1.1.-1.2. якого у відповідності до умов даного договору, продавець бере на себе обов`язки продавати, а покупець приймати та сплачувати товари (харчові добавки та спеції до харчової промисловості), далі поіменовані «Товар», у кількості, асортименті та цінам, вказаним в видаткових накладних або товаро-транспортних накладних, які є невід`ємними частинами договору.

Загальна вартість Договору складається з сумарної вартості всіх поставок, вказаних у відповідних видаткових накладних

У розділі 2 договору сторони передбачили асортимент, кількість та ціну товару.

Так, асортимент, кількість та ціна товару визначаються за взаємним погодженням сторін та вказуються в накладних (видаткових, товаро-транспортних, або інших), оформлених на передачу продавцем товару покупцю. Накладні окрім функцій накладних виконують роль специфікацій до договору.

Прийняття товару покупцем підтверджує згоду сторін з указаним у накладних асортиментом, кількістю та ціною, проданого йому продавцем товару (п.п.2.2). .

Ціни на товар встановлюються згідно прайс-листа продавця. В разі зміни цін, продавець за 14 календарних днів попереджає покупця шляхом надання прайс-листа з новими цінами (п.п.2.3). .

Право власності на товар та всі ризики по товару, в тому числі ризики загибелі, втрати, розкрадання, пошкодження, зіпсування та інші, переходять до покупця в момент передачі йому товару та підписання відповідної накладної, яка підтверджує передачу продавцем товару покупцю (п.п.2.4).

Згідно з положеннями розділу 3 договору, товар, що постачається покупцю на умовах даного договору, підлягає оплаті на наступних умовах та у наступні строки: перша відправка по передоплаті, а надалі з відстроченням платежу не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару від продавця.

Усі розрахунки між сторонами по даному договору проводяться виключно в національній валюті України - гривні (п.п.3.2).

Відповідно до п.п.3.3. договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Передача товару здійснюється на підставі наданої покупцем заявки, в якій він указує продавцю асортимент та кількість товару в партії, яку він бажає одержати, та день на який надається заявка (п.п.4.2 договору).

Договір набуває чинності з дати укладання та діє до « 31» грудня 2021 року. Договір автоматично пролонгується на наступний календарний рік. Кількість пролонгацій не обмежена. (п.п.7.1-7.2. договору).

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії примірника договору купівлі-продажу №25/05/2021 від 25.05.2021, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності, що також не оспорювалось сторонами в ході розгляду справи.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу №25/05/2021 від 25.05.2021 є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

На виконання умов договору купівлі-продажу позивачем передано відповідачу товар на загальну суму 98 820,00 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних №90 від 24.06.2021 на суму 54 900,00 гривень та №ТД000000004 від 20.07.2021 на суму 43 920,00 гривень. Зі змісту видаткових накладних передача товару здійснювалась на підставі договору та наданих покупцем заявок щодо асортименту та кількості товару, передбачених умовами п.п.4.2 договору.

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб» частково розрахувався за товар на загальну суму 23 084,00 гривень, сплативши в рахунок оплати товару (згідно видаткової накладної №90 від 24.06.2021) 4 530,00 гривень - 21.07.2021, 13 000,00 гривень - 22.07.2021, 5 554,00 гривень - 23.07.2021, на підтвердження чого надано виписку АТ «Кредобанк» з рахунку. Решту коштів, за твердженням позивача, відповідачем не сплачено, внаслідок чого виник заявлений до стягнення борг в сумі 75 736,00 гривень.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач свої зобов`язання щодо передачі товару за договором виконав, матеріали справи не містять доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку поставки та інших зауважень, на момент його фактичної передачі. Письмові повідомлення стосовно відмови від прийняття або оплати товару відповідачем позивачу не надавались, а тому є підстави виникнення обов`язку у останнього щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару, позивач звернувся з претензією №1/18 від 24.11.2021 з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 75 736,00 гривень. Докази направлення даної претензії містяться у матеріалах справи.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За приписами положень розділу 3 договору товар, що постачається покупцю на умовах даного договору, підляє оплаті на наступних умовах та у наступні строки: перша відправка по передоплаті, а надалі з відстроченням платежу не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару від продавця.

За висновками суду, свої грошові зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги всупереч вимог ст.ст.526, 530, 692-693 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав. Зокрема, доказів перерахування на користь позивача грошових коштів в сумі 75 736,00 гривень всупереч вимог ст.ст.74, 80 Господарського процесуального кодексу України відповідачем до справи не надано.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позовні вимоги доведені позивачем та обґрунтовані матеріалами справи, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 75 736,00 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявленої до стягнення пені.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого товару, позивач нарахував та заявив до стягнення 4 224,36 гривень пені, нарахованої за період з 09.07.2021 по 23.11.2021.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини 1 статті 230 Господарського кодексу України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Як вбачається з п.5.2. договору купівлі-продажу, за кожен день просрочки оплати товару, згідно п.3.1. договору, покупець окрім відшкодування збитків, зобов`язується сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період просрочки, розрахованої за кожен день просрочення платежу та нарахованої на суму заборгованості.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, відповідальність у вигляді пені за прострочення виконання зобов`язання передбачена Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є правомірними.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд погоджується з визначеним позивачем періодом прострочення за встановлених вище обставин та дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 4 224,36 гривень, нарахованої:

- на борг у розмірі 31 816,00 гривень (з урахуванням часткових оплат відповідно до видаткової накладної №90 від 24.06.2021) за період з 09.07.2021 по 23.11.2021 у сумі 1977,82 гривень,

- на борг у розмірі 43 920,00 гривень (відповідно до видаткової накладної №Т000000004 від 20.07.2021) за період з 04.08.2021 по 23.11.2021 у сумі 2 246,54 гривень.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних.

Позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1 126,22 гривень за період з 09.07.2021 по 21.01.2022.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Згідно здійсненого судом розрахунку сума 3% річних нарахованих на заборгованість за період з 09.07.2021 по 21.01.2022 є більшою ніж заявлено позивачем.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що згідно ст. 237 Господарського процесуального кодексу України суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 3 % річних підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі в сумі 1 126,22 гривень, нарахованих:

- на борг у розмірі 31 816,00 гривень (з урахуванням часткових оплат відповідно до видаткової накладної №90 від 24.06.2021) за період з 09.07.2021 по 21.01.2022 у сумі 512,54 гривень,

- на борг у розмірі 43 920,00 гривень (відповідно до видаткової накладної №Т000000004 від 20.07.2021) за період з 04.08.2021 по 21.01.2022 у сумі 613,68 гривень.

Судовий збір у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Суд також повідомляє, що розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №7-р від 21.02.2022, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду; рекомендовано суддям та працівникам апарату суду використовувати альтернативні способи повідомлення сторін та учасників справи.

Суд здійснює повідомлення учасників справи про рух справи шляхом надання телефонограм, направлення рішень суду на адреси електронної пошти, які вказані учасниками справи у заявах по суті, відомих з відкритих джерел та за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 185, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра плюс», м.Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб», м.Маріуполь про стягнення 81 086,58 гривень - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольхліб» (87541, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Ломізова, будинок 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра плюс» (01001, м.Київ, вулиця Володимирська, будинок 7, офіс 1; ) борг у розмірі 75 736,00 гривень, пеню у сумі 4 224,36 гривень, 3 % річних у сумі 1 126,22 гривень, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00 гривень.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 27.07.2022.

Суддя О.О. Кучерява