УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

м. Київ

29.07.2022справа № 910/6386/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця Лисак Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про розірвання договору оренди від 23.06.2020 №1/23-06, усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 398 237,37 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Лисак Світлана Василівна (далі - Підприємець) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про:

- розірвання укладеного Лисак С.В. та ОСОБА_1 договору оренди від 23.06.2020 №1/23-06 (далі - Договір);

- усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання відповідача здійснити передачу орендованого ним приміщення на підставі акта приймання - передачі, передбаченого пунктом 6.4 Договору, приміщення загальною площею 194,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Підприємця заборгованості станом на 01.07.2022 у сумі 398 237,37 грн, з якої 219 492 грн боргу за 6 місяців оренди, 31 338, 58 грн пені, 109 746 грн штрафу та 37 660,79 грн боргу за комунальні послуги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Позов мотивовано тим, що:

- 23.06.2020 Лисак С.В. (орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в платне користування приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 03.03.2022 орендодавцю стало відомо, що орендар з 01.01.2022 припинив виконувати свої зобов`язання за Договором і використовує орендоване Приміщення без здійснення орендної плати та не здійснює належну оплату комунальних послуг;

- позивач 09.05.2022 листом звернувся до відповідача з претензією погасити заборгованість (орендні платежі та борг за комунальні послуги) за Договором та запропонував розірвати Договір шляхом повернення орендованого Приміщення орендодавцю за актом приймання - передачі; вказана претензія залишена відповідачем без відповіді;

- станом на 18.07.2022 (дата підписання позову) заборгованість відповідача складає 398 237,37 грн, з якої 219 492 грн борг за 6 місяців оренди, 31 338, 58 грн пені, 109 746 грн штрафу та 37 660,79 грн боргу за комунальні послуги.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що Договір укладено Лисак С.В. та фізичною особою ОСОБА_1 (матеріали позовної заяви не містять жодних доказів наявності у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця); крім того, умови Договору не містять положень щодо цільового використання Приміщення відповідачем.

Так, у даній справі відповідачем виступає ОСОБА_1 як фізична особа - громадянин.

Таким чином, фізична особа (без статусу фізичної особи-підприємця) може бути відповідачем у господарській справі лише у разі, якщо розгляд такого спору у господарському суді прямо передбачено ГПК України та відповідним законом.

Частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, оскільки суб`єктний склад даного спору не відповідає приписам статей 4 і 20 ГПК України, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в загальному суді, а тому у відкритті провадження у справі за позовною заявою Підприємця до ОСОБА_1 про розірвання Договору, усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 398 237,37 грн слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 175 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця Лисак Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання договору оренди від 23.06.2020 №1/23-06, усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 398 237,37 грн.

2. Матеріали позовної заяви повернути фізичній особі-підприємцю Лисак Світлані Василівні ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набрала законної сили 29.07.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко