ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року Справа № 903/433/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Дужич С.П. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання 21.07.2022 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Старовижівське паливо-торф» на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 14.12.2021, повне рішення складено 20.12.2021, у справі № 903/433/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старовижівське паливо-торф»

до S.F.Imperium Sp.Z.o.o.

про стягнення 1851,30 Євро

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до S.F.Imperium Sp.Z.o.o. про стягнення 1851,30 Євро заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов контракту № 03/019/20 від 03.09.2020 в частині оплати вартості отриманого товару.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф до S.F.Imperium Sp.Z.o.o. про стягнення 1851,30 Євро відмовлено.

При ухваленні рішення місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не обґрунтував відповідно до умов Договору настання обов`язку відповідача оплатити товар, оскільки міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) підтверджує лише надання перевізником послуг з організації міжнародного перевезення вантажу і не містить відмітки вантажоотримувача (покупця) про отримання товару.

Позивач ТОВ Старовижівське паливо-торф, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21 скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити в повному обсязі / а.с. 107-111/.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- ТОВ Старовижівське паливо-торф (продавець) належним чином виконало свої зобов`язання за Контрактом та поставило покупцю S.F.Imperium Sp.Z.o.o. (передало перевізнику) узгоджений між сторонами товар на загальну суму 1 851,30 євро, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №768953 від 08.10.2020, рахунком-фактурою №31 від 08.10.2020, інвойсом №65 від 06.10.2020 та електронною митною декларацією UA205050/2020/048097 від 08.10.2020;

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №768953 від 08.10.2020 відповідає положенням Конвенції, вона містить відмітку ТОВ Старовижівське паливо-торф (продавця, відправника) та відмітку перевізника - фізичної особи-підприємця Супрунюка О.М. про прийняття ним товару;

- факт поставки товару за вказаною міжнародною товарно-транспортною накладною S.F.Imperium Sp.Z.o.o. (покупцем) не заперечувався, жодних заперечень з приводу отримання товару до суду першої інстанції надано не було;

- суд першої інстанції при розгляді справи не взяв до уваги відсутність у S.F.Imperium Sp.Z.o.o., як покупця за Контрактом, будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання ТОВ Старовижівське паливо-торф (продавцем) прийнятих за Контрактом зобов`язань з поставки товару на суму 1 851,30 євро;

- апелянт вважає, що наявні в матеріалах справи: міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №768953 від 08.10.2020. рахунок-фактура №31 від 08.10.2020, інвойс №65 від 06.10.2020 та електронна митна декларація UA205050/2020/048097 від 08.10.2020 є належними доказами передачі товару покупцю S.F.Imperium, Sp.Z.o.o., а отже виконання ТОВ Старовижівське паливо-торф своїх зобов`язань з поставки товару на суму 1 851,30 євро за Контрактом здійснено належним чином.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Листом № 903/433/21/166/22 від 11.01.2022 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Волинської області.

18.01.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 903/433/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду (Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Тимошенко О.М.) від 21.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 21.07.2022, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинено провадження у справі № 903/433/21 на період вручення документів відповідачу - S.F.Imperium Sp.Z.o.o. 922-100, Polska, Chelm. ul. Lwowska, 51/409, NIP , Regon 367305726), але не пізніше ніж до 21 липня 2022 року.

15.02.2022 на адресу суду від скаржника надійшла заява про надання документів, до якої долучено в двох примірниках нотаріально посвідчені переклади документів: - апеляційної скарги (вих.№1 від 04.01.2022) з доданими до неї документами; - ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 у справі № 903/433/21; - прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів; - короткого викладення документу, що підлягає врученню.

17.02.2022 прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів відповідно до Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах надіслано до Міністерства Юстиції Польщі, поштове відправлення № RC330253050UA, яке вручено адресату 09.03.2022.

04.07.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за наявними документами без участі його представника.

На підставі розпорядження від 20.07.2022 №01-05/233 керівника апарату суду у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Тимошенка О.М. у період з 04.07.2022 по 31.07.2022 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 903/433/21 між суддями, протокол від 20.07.2022, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Дужич С.П., Юрчук М.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду (Крейбух О.Г. головуючий суддя, Дужич С.П., Юрчук М.І.) від 21.07.2022 прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21 до свого провадження, поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин апеляційним судом було вжито належних заходів щодо належного повідомлення відповідача S.F.Imperium Sp.Z.o.o. про дату, час і місце судового засідання 21.07.2022.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 21.01.2022 явка представників сторін в судове засідання 21.07.2022 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників учасників справи, оскільки їхня неявка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф (далі позивач, продавець) та S.F.Imperium Sp.Z.o.o. (далі відповідач, покупець) було укладено контракт № 03/09/20 (далі-Договір), згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця продукцію - паливні деревні гранули (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору. Поставка товару за цим Договором здійснюється партіями на загальну кількість 1000 (одна тисяча) тонн. Асортимент, кількість і ціна кожної партії товару вказується в специфікаціях, що додаються до цього Договору /а.с. 4-9/.

Згідно з розділом 2 Договору поставка кожної партії товару за цим Договором здійснюється відповідно до заявки покупця, спрямованої на адресу продавця по факсимільному зв`язку або за допомогою електронної пошти.

Поставка за цим Договором здійснюється на умовах FCA - склад продавця (згідно з Міжнародними Правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС-2010) за адресою: Україна, Волинська область, Старовижівський район, смт. Стара Вижівка, вул. Незалежності, 91.

Передача товару покупцеві здійснюється після отримання оплати згідно п. 3.3 цього договору. Зобов`язання продавця з постачання вважаються виконаними, а право власності і всі ризики, втому числі випадкової втрати або пошкодження товару перейшли від продавця до покупця з моменту передачі товару продавцем. Термін поставки узгоджується сторонами в заявці (п. 2.3 Договору).

Покупець здійснює оплату кожної партії товару в формі 100 % передоплати на підставі рахунку (інвойсу) в день відвантаження товару (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору оплата вартості кожної поставленої покупцю партії товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за банківськими реквізитами, наведеними в цьому Договорі.

Згідно з п. 4.1 Договору при прийманні товару покупець (його представник) зобов`язаний поставити свій підпис із зазначенням прізвища та ініціалів і дату отримання товару на товарно-транспортній (товарній) накладній.

Відповідно до п. 2.5 Договору датою поставки товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортній (товарній) накладній продавця, підписаній продавцем і покупцем (його представником) і/або перевізником.

На виконання Договору № 03/09/20 від 03.09.2020 позивачем було виставлено інвойс № 65 від 06.10.2020, на суму 1851,30 євро /а.с. 12/.

Відповідно до митної декларації перевозилися паливні деревні гранули (пелети) циліндричної форми виготовлені з деревних відходів; відправник: ТОВ Старовижівське паливо-торф; одержувач: S.F.Imperium Sp.Z.o.o., перевізник: фізична особа-підприємець Супрунюк О.М. /а.с. 13/.

Відповідно до графи 23 CMR №768953 /а.с. 14/: перевезення здійснювалось фізичною особою-підприємцем Супрунюком О.М., номер транспортного засобу: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; одержувач: S.F.Imperium Sp.Z.o.o. (графа 2).

Позивач вважає, що відповідач не виконав свої зобов`язання за контрактом щодо оплати за поставлений товар, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1851,30 євро, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення 1851,30 євро заборгованості за Договором № 03/09/20 від 03.09.2020.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», порядок притягнення до цивільно-правової відповідальності, здійснення такої відповідальності та звільнення від неї може визначатися зовнішньоекономічними договорами (контрактами), якщо це не суперечить чинним законам України.

Згідно зі ст.38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право», зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф та S.F.Imperium Sp.Z.o.o. до Договору № 03/09/20 від 03.09.2020 укладена додаткова угода №2 від 10.12.2020, в якій сторони домовилися викласти в новій редакції п. 7.2 Договору, відповідно до якої будь-який спір, що виникає по даному Договору буде переданий на розгляд у Господарський суд Волинської області, застосуванню підлягає матеріальне і процесуальне право України.

З огляду на викладене до змісту правовідносин, які виникають із Договору № 03/09/20 від 03.09.2020, підлягає застосуванню право України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 03/09/20 від 03.09.2020, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як вбачається з умов п. 2.5 укладеного між сторонами Договору сторони погодили, що датою поставки товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортній (товарній) накладній продавця, підписаній продавцем і покупцем (його представником) і/або перевізником.

Згідно з п. 3.3 Договору, покупець здійснює оплату кожної партії товару в формі 100% передоплати на підставі рахунку (інвойсу) в день відвантаження товару.

Відповідно до п. 3.4 Договору оплата вартості кожної поставленої покупцю партії товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за банківськими реквізитами, наведеними в цьому Договорі.

Пунктом 4.1 Договору сторони узгодили, що при прийманні товару покупець (його представник) зобов`язаний поставити свій підпис із зазначенням прізвища та ініціалів і дату отримання товару на товарно-транспортній (товарній) накладній.

На підтвердження поставки товару ТОВ Старовижівське паливо-торф надало завірену копію товарно-транспортної накладної CMR №768953 від 08.10.2022 /а.с.14/, згідно з якою позивачем відвантажено (передано перевізнику ФОП Супрунюку О.М. номер транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) 22 піддони паливних гранул дерев`яних відходів.

Згідно з ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. За ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (надалі - Положення № 88), затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції визначено як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні ж документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це не можливо, безпосередньо після її завершення.

Згідно з п. 2.4 Положення № 88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Вказане свідчить про те, що накладна як належний доказ здійснення господарської операції - передачі товару, може прийматися судом лише в тому випадку, коли вона містить всі необхідні реквізити (обов`язкові).

При цьому, одними з необхідних реквізитів є посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, створює відповідні права і обов`язки особам, які його підписали, підтверджують правдивість та реальність господарської операції.

Натомість товарно-транспортна накладна CMR №768953 від 08.10.2022, на яку позивач посилається як на доказ поставки товару, не містить обов`язкових реквізитів первинного документу, а саме: не містить посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції, що фактично дасть змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так у товарно-транспортній накладній CMR №768953 від 08.10.2022 не вказано про особу відповідача яка була відповідальна за здійснення господарської операції з прийняття спірного товару, фактично будь-які дані про особу вантажоодержувача у товарно-транспортному документі відсутні, відсутній і підпис таких осіб.

Крім того позивачем не надано доказів того, що перевізник ФОП Супрунюк О.М. був уповноважений відповідачем на отримання товару за Договором № 03/09/20 від 03.09.2020.

Отже долучена позивачем до матеріалів справи товарно-транспортна накладна CMR №768953 від 08.10.2022 не може вважатися доказом поставки товару за Договором № 03/09/20 від 03.09.2020, оскільки вона не відповідає обов`язковим вимогам до первинних бухгалтерських документів, зокрема, з неї неможливо встановити посаду особи, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особу, яка отримала товар зі сторони відповідача.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що долучена до матеріалів справи митна декларація від 08.10.2020 підтверджує лише митну процедуру, умови і способи переміщення товару через митний кордон України (стаття 4 Митного кодексу України) та не може слугувати самостійним доказом (без належним чином оформленої товарно-транспортної накладної) в підтвердження факту отримання товару покупцем (відповідачем).

Долучені позивачем до матеріалів справи інші докази також не містять у собі відомостей щодо отримання/передачі відповідного товару саме уповноваженій особі відповідача, оскільки будь-які ідентифікуючи дані відповідача як отримувача товару у вищезазначених документах відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ТОВ Старовижівське паливо-торф у зв`язку з його необгрунтованістю.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21 відсутні.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання 21.07.2022 сторони у справі не з`явилися, на підставі ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 903/433/21 є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Старовижівське паливо-торф» на рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2021 у справі № 903/433/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №903/433/21 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "22" липня 2022 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.