ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р. Справа№ 15/81

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Сивак М.С.

у присутності представників сторін:

від Мінекономіки України: Пантус В.В. - в порядку самопредставництва

від Мінекономіки України: Коваленко О.М. - в порядку самопредставництва

від ДП "ВО "Київський радіозавод" - ліквідатор Севастьянов С.В.

від ТОВ "Київенергоком": Снісаренко Д.І. - ордер серії АА №1151461 від 27.10.21

від ТОВ "Олет Груп": Снісаренко Д.І. - ордер серії АА №1219132 від 05.07.22

від ТОВ "Вардингс": Снісаренко Д.І. - ордер серії АА №1151477 від 27.10.21

від ТОВ "Стінком плюс": Снісаренко Д.І. - ордер серії АА №1151480 від 27.10.21

від прокуратури міста Києва: Шевченко О.В. - посвідчення №058149 від 01.12.20

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенергоком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року

у справі №15/81 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Міністерства економіки України

до 1. Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський

радіозавод"

2. Міжнародної універсальної товарно-сировинної біржі "Епсілон"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенергоком"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Олет Груп"

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вардингс"

6. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінком плюс"

про визнання результатів аукціону недійсними

поданої в межах справи №15/81

за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод"

за участю Прокуратури міста Києва

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року по справі №15/81 заяву Міністерства економіки України про визнання незаконними дій замовника аукціонів, проведених 16.05.2016 року, 17.10.2016 року, 21.10.2016 року та визнання недійсними результатів аукціонів з продажу майна проведених 16.05.2016 року, 17.10.2016 року, 21.10.2016 року задоволено частково; визнано недійсними результати аукціонів з продажу майна ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод", проведених 16.05.2016 року, 17.10.2016 року, 21.10.2016 року. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Київенергоком" звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі №15/81 про банкрутство ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" щодо розгляду позовної заяви Міністерства економіки України про визнання аукціонів, які проведені 16.05.2016, 17.10.2016, 21.10.2016 року недійсними.

Згідно протоколу передачі судової справи від 30.07.2021 року апеляційну скаргу ТОВ "Київенергоком" передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Пашкіної С.А., Хрипуна О.О.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вардингс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №15/81, в яких знаходиться оригінал ухвали Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року за заявою Міністерства економіки України до ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" про визнання результатів аукціону недійсними поданої в межах справи №15/81 за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" за участю Прокуратури міста Києва про визнання банкрутом.

22.09.2021 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №15/81/7743/2021 від 21.09.2021 витребувані матеріали справи №15/81 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.09.2021 для розгляду справи №15/81 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Копитова О.С., судді: Сотніков С.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 року апеляційну скаргу ТОВ "Київенергоком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів ліквідатору ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" арбітражному керуючому Севастьянову С.В. та доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

07.10.2021 року через відділ документального забезпечення суду на виконання ухвали від 29.09.2021 року надано квитанцію про сплату судового та докази відправлення копії апеляційної скарги з доданими до неї документами арбітражному керуючому Севастьянову С.В.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Київенергоком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду.

У поданих через відділ документального забезпечення суду відзивах на апеляційну скаргу Міністерство економіки України просить залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року - без змін.

Також, через відділ документального забезпечення суду від ТОВ "Київенергоком" та Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "Восход" надішли клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, а від Мінекономіки - письмові пояснення.

В подальшому склад суду неодноразово змінювався, а розгляд справи перепризначався. Останній раз ухвалою суду від 13.01.2022 року судове засідання у справі №15/81 призначено на 23.02.2022 року.

У зв`язку з відпусткою Хрипуна О.О. судове засідання, призначене на 23.02.2022 року не відбулось.

13.04.2022 року через відділ документального забезпечення суду від ТОВ "Київенергоком" надійшло клопотання про призначення судового розгляду справи якнайшвидше, а у разі неможливості - сформувати новий склад суду.

У зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2022 для розгляду справи №15/81 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пантелієнко В.О., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

03.05.2022 року головуючим суддею Пантелієнко В.О. заявлено самовідвід у справі №15/81, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 03.05.2022 вказану заяву про самовідвід у справі №15/81 задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2022 року справу №15/81 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

17.05.2022 року суддями Отрюхом Б.В. та Греком Б.М. заявлено самовідвід у справі №15/81, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 17.05.2022 вказану заяву про самовідвід у справі №15/81 задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2022 року справу №15/81 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя Поляков Б.М., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою суду від 24.05.2022 року задоволено заяву судді Полякова Б.М. про самовідвід у справі №15/81, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2022 року апеляційну скаргу ТОВ "Київенергоком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Копитова О.С.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/81 за апеляційною скаргою ТОВ "Київенергоком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 року та призначено її до розгляду на 05.07.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли додаткові документи по справі.

Ухвалою суду від 05.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання КДЮСШ "Восход", з урахуванням доповнень до нього від 10.01.2022 року, про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено до участі у справі під час розгляду заяви Міністерства економіки України до ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи №15/81 у якості співвідповідачів організатора спірних аукціонів - Міжнародну універсальну товарно-сировинну біржу "Епсілон" та кінцевих власників майна, що було предметом продажу на спірних аукціонах з продажу майна боржника - ТОВ "Київенергоком", ТОВ "Олет Груп", ТОВ "Вардингс" та ТОВ "Стінком плюс", а також оголошено перерву у справі №15/81 до 12.07.2022 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли додаткові документи по справі, а також додаткові пояснення по справі, від Мінекономіки України - письмові пояснення, а від Київської міської ради - клопотання про залучення її до участі у справі №15/81 та до перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року про визнання незаконними дій замовника аукціонів та визнання недійсними результатів аукціонів з продажу майна.

В судовому засіданні 12.07.2022 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання Київської міської ради про залучення її до участі у справі №15/81 та до перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року про визнання незаконними дій замовника аукціонів та визнання недійсними результатів аукціонів з продажу майна, заслухано пояснення представників учасників провадження у справі та протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 21.07.2022 року.

Представник ТОВ "Київенергоком", ТОВ "Олет Груп", ТОВ "Вардингс" та ТОВ "Стінком плюс" вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 та прийняти нове рішення, яким відмовити Мінекономіки України у задоволенні заявлених вимог.

Представники Мінекономіки, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Севастьянов С.В. та прокурор проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

21.07.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Київенергоком" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви Мінекономіки України, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою арбітражного суду міста Києва від 01.10.1997, знаходиться справа №15/81 про банкрутство ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод".

Під час ліквідаційної процедури ліквідатором організовано та проведено аукціон з продажу державного майна.

Зокрема, 04.04.2016 року між ДП "ВО "Київський радіозавод" в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 та Міжнародною універсальною товарно-сировинною біржею "Епсілон" укладено договір про організацію та проведення відкритих публічних торгів (аукціону).

У подальшому 16.05.2016, 17.10.2016 та 21.10.2016 проведено відкриті публічні торги (аукціон) з продажу майна боржника, зокрема, будинок культури "Дніпро", розташований за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 10, загальною площею 4 301,4 кв.м. за ціною 2 675 360,00 грн., спортивний комплекс "Схід", розташований за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 8, загальною площею 5 089,5 кв.м. за ціною продажу 2 977 180,00 грн., стадіон зі спорудами, розташований по вул. Привокзальній, 12-а у м. Києві загальною площею 47 066,16 кв.м. за ціною 1 650 500,00 грн.; майно за адресою м. Київ, вул. Лісна, 11/1 (об`єкти незавершеного будівництва), а саме: нежитлова будівля «А» площею 4 768,1 кв.м. за ціною 415 427,35 грн., нежитлова будівля «Б» площею 102,5 кв.м. за ціною 22 524,42 грн., нежитлова будівля «В» площею 164,9 кв.м. за ціною 27 159,55 грн.; майно за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 9: нежитлові приміщення літ. 15 загальною площею 360,2 кв.м. за ціною 116767,94 грн., нежитлові приміщення літ. 25 Б загальною площею 12 460,23 кв.м. за ціною 1 542 322,17 грн.; нежилі приміщення за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 9, літ. А, загальною площею 898,4 кв.м. за ціною 153 555,94 грн., літ. 78, загальною площею 84,7 кв.м. за ціною 14 477,07 грн., літ. 96, загальною площею 147,5 кв.м. за ціною 195 800,00 грн., літ. 101В, площею 7 кв.м. за ціною 52 110,00 грн., літ. 17, площею 238,7 кв.м. за ціною 40 798,99 грн.

За результатами проведення відкритих публічних торгів (аукціону) з продажу майна ДП "ВО "Київський радіозавод", переможцями аукціону від 16.05.2016 року стали ТОВ "ЕК "Герекс" (протокол №1), ТОВ "Олет Груп" (протокол №2) та ТОВ "Саратекс" (протокол №3), аукціону від 17.10.2016 року - ТОВ "Вадрингс", а аукціону від 21.10.2016 року - ТОВ "Стінком плюс".

У грудні 2016 року Мінекономрозвитку України (згодом змінене на Мінекономіки України) звернулось до господарського суду міста Києва із заявою у справі №15/81 про визнання незаконними дій замовника аукціону ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" - ліквідатора ОСОБА_1 та визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод", проведених 16.05.2016 року.

В подальшому у березні 2017 року міністерством доповнено подану заяву шляхом визнання незаконними дій замовника аукціону ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" - ліквідатора ОСОБА_1 та визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод", проведених 16.05.2016 року, 17.10.2016 року, 21.10.2016 року.

В обґрунтування поданої заяви міністерство посилається на проведення вказаних вище аукціонів з порушенням вимог чинного законодавства України.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року по справі №15/81 заяву Міністерства економіки України задоволено частково; визнано недійсними результати аукціонів з продажу майна ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод", проведених 16.05.2016 року, 17.10.2016 року та 21.10.2016 року. В решті вимог відмовлено.

Ухвалу місцевого господарського суду в частині задоволених вимог мотивовано тим, що ліквідатор банкрута ОСОБА_1, в порушення норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.2013 року та Порядку, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 16.12.2013 №1483 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2014 року №320/25097, зокрема, без погодження з Мінекономрозвитку кандидатури організатора проведення аукціону, без дотримання процедури продажу майна у вигляді цілісного майнового комплексу, що у свою чергу призвело до суттєвого зменшення ціни, без дотримання порядку оголошення про проведення аукціону, з порушенням п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону про банкрутство, здійснив через МУТСБ "Епсілон" продаж належного державі майна банкрута (ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод") третім особам на аукціонах за цінами, що значно менші за початкові.

Водночас, відмовляючи у визнанні незаконними дій замовника аукціонів ДП "ВО "Київський радіозавод" арбітражного керуючого ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що питання дослідження дій ліквідатора на відповідність закону в ліквідаційній процедурі не є предметом розгляду у даній справі, натомість законодавством про банкрутство визначено інший порядок, а саме: звернення до суду із відповідною скаргою на дії/бездіяльність ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

ТОВ "Київенергоком", як кінцевий власник нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 8 (переможцем аукціону та власником якого було ТОВ "ЕК "Герекс") та вул. Бориспільська, 12а (переможцем аукціону та власником якого було ТОВ "Саратекс"), з даною ухвалою суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону про банкрутство в редакції, чинній після 19.01.2013 року.

За твердженням скаржника, спірні аукціони було проведено у повній відповідності до Закону про банкрутство в попередній редакції, чинній до 19.01.2013, а відтак відсутні підстави для визнання їх результатів недійсними.

Крім того, як зазначає апелянт, місцевим господарським судом не було залучено до участі у справі переможців оскаржуваних аукціонів, чим вирішено питання про їх права та інтереси, а також порушено положення Кодексу України з процедур банкрутства та ГПК України, прийнявши за наслідками розгляду поданої міністерством заяви ухвалу замість рішення.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про її скасування з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ухвалою арбітражного суду міста Києва від 12.07.1996 за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку було порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод".

Постановою арбітражного суду м. Києва від 01.10.1997 року у справі №15/81 про банкрутство ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" підприємство було визнано банкрутом, призначено ліквідаційну процедуру.

23.04.2002 року господарським судом міста Києва по справі № 15/81 про банкрутство ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" було прийнято ухвалу про здійснення подальшого розгляду справи із застосуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999 року.

19.01.2013 року набрав чинності Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень згаданого Закону зазначено, що Положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Виходячи з того, що ліквідаційну процедуру Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" було розпочато до вступу в силу Закону у редакції до 19.01.2013 року, ліквідаційна процедура Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" проводилась на підставі Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999 року.

Інформаційним листом Вищого Господарського суду України від 28.03.2013 року №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI), дано наступне роз`яснення з питань застосування абзаців 1 та 2 п. 1-1. Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Так, пунктом 40 листа встановлено, що положення Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013 року.

Наведене стосується й вирішення спорів, зазначених у ч. 4 ст. 10, ст. 20 та ч. 8 ст. 23 Закону. Водночас положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (розділ IV Закону "Продаж майна у провадженні у справі про банкрутство" та статті Закону, що визначають процедури санації та ліквідації), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання ним чинності, з урахуванням викладеного у пункті 33 цього Інформаційного листа. Якщо процедура продажу майна боржника розпочата до набрання чинності Законом, то вона повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Водночас положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання ним чинності, тобто до 19.01.2013 року. При цьому, розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року було здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника. В такому випадку можуть бути застосовані положення ч.2 ст.37 Закону, які передбачають перехід з ліквідаційної процедури до процедури санації. Положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.04.2018 року по справі №Б29/122-09, постанові від 19.04.2018 року по справі №01/1720, постанові від 22.05.2018 року по справі №5009/4987/12, постанові від 10.07.2018 року по справі №Б38/29/39-08, постанові від 24.07.2018 року по справі №27/89б, постанові від 25.08.2020 року по справі №5023/4363/12.

Також, матеріали справи №15/81 містять лист Міністерства юстиції України від 26.04.2016 року за №14418/10454-0-33-16/9, яким комітету кредиторів надано аналогічне з Інформаційним листом Вищого Господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року №4212-VI) роз`яснення, що у випадку наявності станом на 19.01.2013 року публікації оголошення про продаж майна або порядку реалізації майна боржника, продаж майна проводиться відповідно до Закону у редакції від 30.06.1999 року.

Як встановлено судом, до матеріалів справи надано копію протоколу засідання комітету кредиторів боржника від 27.06.2012 року №1/3, на якому встановлено та затверджено порядок продажу майна банкрута - ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" під назвою "Порядок продажу майна Банкрута - ДП "ВО "Київський радіозавод"", а також надано копію такого порядку.

Більш того, скаржником суду апеляційної інстанції надано матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000209, а саме: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.03.2017 року, який проведено на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 23.02.2017 року по справі №755/18149/16; додаток до даного протоколу - опис речей і документів, які були вилучено на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 23.02.2017 року по справі №755/18149/16; протокол №1/3 засідання комітету кредиторів по справі №15/81 від 27.06.2012 року; протокол допиту свідка від 12.03.2018 року в межах досудового розслідування за №0000209 від 18.11.2016 року; обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , внесеному до ЄРДР за №0000209 від 18.11.2016, за ч. 3 ст. 365-2, ч. 5 ст. 191 КК України; повідомлення від 16.07.2020 року про завершення зазначеного досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Судова колегія зазначає, що особливості відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні врегульовано положеннями ст. 290 КПК України.

Так, згідно наведеної статті, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

При цьому, надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Як встановлено судом, згідно повідомлення від 16.07.2020 року слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено, зокрема, потерпілих про те, що досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №0000209 від 18.11.2016 року, завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, а також наявність права на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Надані апеляційному суду копії документів, в тому числі і копія протоколу №1/3 засідання комітету кредиторів по справі №15/81 від 27.06.2012 року, зроблені захисником підозрюваного адвокатом Моценко О.В. 30.06.2022 року, як учасником кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, містять позначку "згідно з оригіналом" та особистий підпис захисника.

Отже, в даному випадку колегія суддів вважає, що наведені докази отримані у законний спосіб, є належними, а відтак з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та наявних у справі доказів у їх сукупності також підлягають прийняттю та правовій оцінці судом.

Так, згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.03.2017 року, який проведено на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 23.02.2017 року по справі №755/18149/16 та опису речей і документів, які були вилучено, прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Колягіним В.О. було вилучено у приватного нотаріуса КМНО Олександренко Г.В. протокол №1/3 засідання комітету кредиторів по справі №15/81 від 27.06.2012 року.

Крім того, відповідно до протоколу допиту свідка від 12.03.2018 року в межах досудового розслідування за №0000209 від 18.11.2016 року голова комітету кредиторів ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" Стоян М.М., яку попереджено про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання (ст. 384 КК України), підтвердила прийняття у 2012 році комітетом кредиторів відповідного рішення про порядок продажу майна банкрута.

Отже, враховуючи вищезазначені норми законодавства та обставини справи, скаржником належними доказами доведено та судом апеляційної інстанції встановлено, що до набрання законної сили Закону про банкрутство в новій редакції комітетом кредиторів ДП "ВО "Київський радіозавод" було встановлено порядок продажу майна боржника, який затверджено протоколом засідання комітету кредиторів №1/3 від 27.06.2012 року, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, сторонами не доведено, а матеріали справи не містять доказів того, що вказаний протокол є сфальсифікованим, а наявні на ньому підписи членів комітету кредиторів банкрута - підроблені.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що майно Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" має продаватися саме на підставі Порядку продажу майна Банкрута - Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод", затвердженого протоколом комітету кредиторів боржника №1/3 від 27.06.2012 року, та відповідно до вимог Закону про банкрутство у редакції від 30.06.1999 року, як наслідок ліквідатором банкрута ОСОБА_1 було правомірно організовано проведення аукціонів з продажу майна банкрута у відповідності до прийнятого комітетом кредиторів рішення.

Місцевий господарський суд, наведеного не врахував та дійшов помилкових висновків про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону про банкрутство в редакції, чинній після 19.01.2013 року.

Щодо посилань міністерства, з яким погодився суд першої інстанції, у якості підстав недійсності аукціонів на той факт, що майно ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" не було продано як єдиний майновий комплекс, то слід зазначити, що ані Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999 року, ані Порядком продажу майна банкрута не передбачено, що майно підприємства, що ліквідується, має продаватися як єдиний майновий комплекс. Більш того, у рішенні комітету кредиторів від 27.06.2012 року, оформленому протоколом №1/3, було вирішено, що включене до ліквідаційної маси нерухоме майно та інше майно, яке буде виявлено додатково, має бути продано окремо один від одного як окремі лоти, а отже судова колегія не вбачає в даному випадку порушень закону під час продажу майна відповідними частинами.

Доводи позивача про те, що аукціон мав бути визнаний таким, що не відбувся з огляду на те, що ніхто не запропонував вищу ціну за ту, яка була встановлена як стартова, є безпідставними з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 30 Закону про банкрутство у редакції до 19.01.2013 року визначено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Частиною 2 ст. 30 Закону про банкрутство у наведеній редакції встановлено, що ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань приватизації.

У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (ч. 3 ст. 30 Закону про банкрутство).

Оскільки комітетом кредиторів Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" було встановлено порядок продажу майна за методом зниження ціни, який передбачений ст. 18-1 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", то переможцем аукціону стала та особа, яка запропонувала найбільшу ціну при проведенні аукціону за методом зниження ціни.

Більш того, п. 3.5. Порядку продажу майна банкрута комітетом кредиторів встановлено, що під час проведення аукціону за методом зниження ціни можливе зменшення початкової ціни об`єкта. Ціна продажу об`єкта на аукціоні за методом зниження ціни може знижуватись до рівня фактичного попиту без обмеження мінімальної ціни продажу.

Слід також зауважити, що під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Судом враховано, що метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу. (Аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №905/1084/16, від 04.09.2018 у справі №904/10897/16, від 25.09.2018 у справі №5010/1127/2012-Б-25/25, від 17.05.2018 у справі №905/3594/15, від 06.11.2018 у справі №5016/3733/2011, від 27.03.2019 у справі №923/1720/13, від 04.06.2019 у справі №18/1355/12, від 05.06.2019 у справі №23/11, від 11.06.2019 у справі №904/581/18).

Вказані обставини спростовують висновки місцевого господарського суду про те, що реалізація майна банкрута відбулася за цінами, значно нижчими від початкових, оскільки початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, а найвищою ціною в даному випадку розуміється більша з цін, запропонованих учасниками аукціону.

Стосовно недотримання порядку оголошення про проведення аукціону, у якості підстави для визнання результатів аукціону недійсними, судова колегія зазначає, що порядок оповіщення про продаж майна банкрута міститься у розділі 1 Порядку продажу майна, затвердженому комітетом кредиторів боржника.

Так, п. 1.1. передбачено, що відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону про банкрутство ліквідатор забезпечує через ЗМІ оповіщення про порядок продажу майна банкрута (шляхом проведення аукціону за методом зниження ціни).

В пункті 1.2. зазначено перелік інформації, яку повинно включена таке оголошення.

Згідно п. 1.3. Порядку, зазначена інформація публікується не пізніш як за 20 календарних днів до дати проведення аукціону в любому засобі масової інформації, який визначає самостійно без додаткового погодження з комітетом кредиторів.

Судом встановлено, що матеріали справи №15/81 містять копію сторінки Всеукраїнського рекламно-інформаційного щотижневика "Біржовий Вісник" №17-2 від 26.04.2016 року з оголошенням про проведення аукціону 16.05.2016 року та №37-2 від 13.09.2016 року з оголошенням про проведення аукціонів 17.10.2016 року та 21.10.2016 року.

Дослідивши зміст вказаних оголошень на відповідність їх вимогам Порядку продажу майна банкрута, судом встановлено, що замовником та організатором аукціону дотримано усіх вимог та зазначено усі відомості, передбачені законодавством, тому ліквідатором дотримано порядок оголошення про проведення аукціону, що спростовує відповідні висновки місцевого господарського суду.

Також судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність погодження з Мінекономрозвитку організатора аукціону, оскільки Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999 року не передбачено обов`язку ліквідатора погоджувати організатора аукціону з органом управління. Вказане також стосується і іншого органу - Фонду державного майна України, як органу приватизації, який не має повноважень погоджувати будь-які дії ліквідатора щодо продажу майна банкрута, якщо банкрут не перебуває в процесі приватизації. Дані обставини додаткового підтверджуються листами ФДМУ від 01.12.2010 року №10-17-16592 та від 30.06.2020 року №10-52-12814.

Таким чином, в даному випадку відсутні порушення ліквідатором вимог щодо погодження із органом управління державним майном кандидатури організатора аукціону.

За таких обставин, апеляційний господарський суд, на відміну від суду першої інстанції, дійшов висновку, що аукціони з продажу майна банкрута від 16.05.2016 року, 17.10.2016 року, 21.10.2016 року проведено Міжнаціональною універсальною товарно-сировинною біржею "Епсілон" у повній відповідності "Порядку продажу майна Банкрута - ДП "ВО "Київський радіозавод" та з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції до 19.01.2013 року, Закону України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", як наслідок помилковим є висновок суду першої інстанції, що аукціони проведені з порушенням законодавства, а їх результати підлягають визнанню недійсними.

На вказані вище обставини, які були встановлені апеляційним судом, суд першої інстанції уваги не звернув, дійсних обставин, що мають значення для справи, не з`ясував, у зв`язку з чим дійшов хибного висновку про задоволення заяви Мінекономрозмитку України в частині визнання недійсними результати аукціонів з продажу майна ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" проведених 16.05.2016 року, 17.10.2016 року, 21.10.2016 року.

Разом з тим, судова колегія також наголошує, що повноваження ліквідатора та організатора аукціону відповідно до положень Закону не є тотожними. Тому, дії ліквідатора при здійсненні ним своїх повноважень, вчинені як до, так і після призначення та проведення аукціону з продажу майна, не стосуються самих правил проведення аукціону та оформлення його кінцевих результатів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання аукціонів недійсними.

Таким чином, оскарження аукціону через оскарження дій ліквідатора, не співвідносяться зі ст. 16 ЦК України та не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсним, як наслідок колегія суддів погоджується в даному випадку з висновками суду першої інстанції в частині відмови міністерству у визнанні незаконними дій замовника аукціонів ДП "ВО "Київський радіозавод" арбітражного керуючого ОСОБА_1

Твердження апелянта в апеляційній скарзі на порушення місцевим господарським судом положень Кодексу України з процедур банкрутства та ГПК України, прийнявши за наслідками розгляду поданої міністерством заяви ухвалу замість рішення, в даному випадку є безпідставними та апеляційним судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 232 ГПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом або Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судовий розгляд закінчується постановленням ухвали, прийняттям постанови чи видачею судового наказу.

Отже, у справах про банкрутство судові рішення виносяться у формі ухвал та постанов.

Таким чином, оскільки Міністерством заяву подано під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та на підставі його положень, місцевим господарським судом за результатами розгляду такої заяви правомірно прийнято судове рішення у формі ухвали.

Північний апеляційний господарський суд також зазначає, що ухвалу суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку особою, яку не було залучено до участі у справі - ТОВ "Київенергоком", оскільки відповідне клопотання скаржника було залишено місцевим судом без задоволення.

Згідно ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

У разі встановлення господарським судом зазначених обставин суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі, та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п.4 ч.3 ст.277 цього Кодексу, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Так, під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було з`ясовано, що ухвала Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 впливає на права та обов`язки осіб, які придбали майно банкрута та є його власниками, а також організатора спірних аукціонів, в результаті чого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 року з власної ініціативи залучено до участі у справі під час розгляду заяви Міністерства економіки України до ДП "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи №15/81 у якості співвідповідачів організатора спірних аукціонів - Міжнародну універсальну товарно-сировинну біржу "Епсілон" та кінцевих власників майна, що було предметом продажу на спірних аукціонах з продажу майна боржника - ТОВ "Київенергоком", ТОВ "Олет Груп", ТОВ "Вадрингс" та ТОВ "Стінком плюс", яких не було залучено до участі у справі місцевим господарським судом, що відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України є також самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Названий Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на. кожен довід (рішення Європейського суду з прав, людини у справі "Трофимчук проти України").

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційним судом надано оцінку доводам скаржника та встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення, скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення про відмову Міністерству економіки України у задоволенні поданої ним заяви.

Керуючись статтями 255, 264, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Законом України про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенергоком" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.07.2021 року у справі №15/81 скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Міністерства економіки України відмовити.

4.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 22.07.2022 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.С. Копитова

С.В. Сотніков