АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

28 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1515/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.03.2022

по справі №916/1515/21

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.03.2022 затверджено звіт керуючого реалізацією про проведену роботу в процедурі погашення боргів Сухорукова Сергія Вікторовича, завершено процедуру погашення боргів Сухорукова Сергія Вікторовича, звільнено Сухорукова Сергія Вікторовича від боргів, припинено повноваження керуючого реалізацією арбітражного керуючого Пояркова Володимира Олександровича, провадження у справі закрито.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича на вищевказану ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.03.2022.

Також заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2021 в обґрунтування якого апелянт зазначає, що 30.05.2022 отримав від боржника заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із звільненням його від боргів, до якої була додана оскаржувана ухвала.

Однак, за твердженням апелянта, про те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання, що стосується його права та інтересів, стало зрозуміло після її роз`яснення ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2022, яка була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.06.2022.

Відтак, на переконання апелянта, 10-денний строк на апеляційне оскарження необхідно відраховувати з дня, наступного після 13.06.2022, а останній день на подачу апеляційної скарги є 23.06.2022.

Також, апелянт просить врахувати ті обставини, що офісу виконавця був потрібен час для опрацювання вхідної кореспонденції та детального дослідження змісту надісланих документів та матеріалів виконавчого провадження, виконавець не був обізнаний із справою, а тому йому був необхідний додатковий час для збору інформації та її аналізу, у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України частина працівників офісу виконавця наразі не працюють, а також що відповідно до рекомендації Ради суддів щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

До суду апеляційної інстанції надійшли пояснення від представника боржника в який останній зазначає, що скаржником не надано достовірних та обґрунтованих доказів, що підтверджують поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 24.03.2022.

Ухвалою суду апеляційної інстанції витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/1515/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.03.2022 по справі №916/1515/21 до надходження справи до суду апеляційної інстанції.

До суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/1515/21.

Ознайомившись з усіма наявними матеріалами справи та апеляційною скаргою, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 24.03.2022. Повний текст складено та підписано 24.03.2022.

Отже, з урахуванням дати складання повного тексту оскаржуваної ухвали, останнім днем строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.03.2022 є 04.04.2022.

Наявні матеріали справи не містять доказів надсилання та отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали.

Однак, за твердженням самого скаржника оскаржувана ухвала була отримана ним 30.05.2022, як додаток до заяви про закінчення виконавчого провадження.

Про вказані обставини також вказано у заяві від 06.06.2022, яка була подана скаржником до суду першої інстанції (т.2, а.с. 137).

Отже, починаючи з 30.05.2022 скаржник був обізнаний про наявність оскаржуваної ухвали та її зміст.

Однак, як свідчать наявні матеріли справи, з апеляційною скаргою Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович звернувся до суду апеляційної інстанції 01.07.2022, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Так, на переконання колегії суддів, наведені апелянтом обставини, зокрема звернення із заявою про роз`яснення ухвали Господарського суду Одеської області від 24.03.2022, не свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки звернення з такою заявою жодним чином не перешкоджало зверненню апелянта до суду апеляційної інстанції із відповідною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.03.2022.

Також, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, скаржником не надано доказів надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та додатків до неї листом з описом вкладення, що не відповідає вимогам статі 259 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із ч.ч.3,4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків, а саме апелянту необхідно вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 24.03.2022, а також надати докази надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та додатків до неї листом з описом вкладення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.03.2022 у справі №916/1515/21 залишити без руху.

Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 24.03.2022, а також надати докази надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та додатків до неї листом з описом вкладення, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Повідомити Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу, що при невиконанні вимог даної ухвали, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Полішук Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.