ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 липня 2022 р. Справа № 902/220/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою від 31.05.2022 року відкрито провадження у даній справі; керуючим реструктуризацією у справі призначено арбітражного керуючого Біленка Р.І.

19.07.2022 року до суду від арбітражного керуючого Біленка Р.І. надійшло клопотання № 02-01/218 від 19.07.2022 року про виплату грошової винагороди.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Приписами ст. 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Зважаючи на викладене, судом встановлений порядок розгляду зазначеного вище клопотання за наявними матеріалами справи поза межами судового засідання.

Суд, розглянувши подане клопотання про виплату грошової винагороди, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, вказане клопотання мотивовано тим, що згідно ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень керуючого реструктуризацією, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2022 року та розмір авансованої боржником на депозитний рахунок суду - становить 12 405,00 грн за кожен місяць виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий просить суд здійснити виплату основної грошової винагороди з депозитного рахунку Господарського суду Вінницької області за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 902/220/22 за період з 31.05.2022 року по 30.06.2022 року в розмірі 12 405,00 грн за реквізитами, вказаними у клопотанні.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 7 ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ч. 2 ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997), ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня становить 2 481,00 грн.

Відтак, встановлений ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією становить 12 405,00 грн. (2 481 х 5 = 12 405) за кожен місяць виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження про банкрутство у даній справі, на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області було сплачено авансування винагороди арбітражному керуючому в розмірі 37 215,00 грн., що підтверджується квитанцією № 10 від 22.02.2022 року.

Водночас, суд звертає увагу на те, що станом на момент звернення керуючим реструктуризацією до суду з вищевказаним клопотанням, право вимоги на оплату основної грошової винагороди в сумі 12 405,00 грн. виникло в арбітражного керуючого згідно норм законодавства та матеріалів даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 12, 30 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232, 234, 235, 236, 326 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Біленка Р.І. № 02-01/218 від 19.07.2022 року про виплату грошової винагороди у справі № 902/220/22.

2. Сплатити арбітражному керуючому Біленку Роману Івановичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 461 від 07.03.2013 року; поштова адреса: а/с № 36, м. Київ, 02002; на рахунок НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк", отримувач - ОСОБА_2 , ідент. номер НОМЕР_2 ) 12 405,00 грн. - основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі 902/220/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 31.05.2022 року по 30.06.2022 року, з депозитного рахунку Господарського суду Вінницької області, за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області згідно квитанції № 10 від 22.02.2022 року на суму 37 215,00 грн.

3. Ухвалу засвідчену гербовою печаткою суду передати до Відділу планування та господарського забезпечення Господарського суду Вінницької області для виконання.

4. Копію ухвали надіслати на відомі суду електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Біленку Р.І. - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала підписана суддею та набирає законної - 21.07.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - відділу планування та господарського забезпечення Господарського суду Вінницької області.