РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1291/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Дубини О. М.

Позивач: Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

, вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі»,

, вул. Шишкіна, буд. 88, кв. 2, м. Дніпро, 49000

Предмет спору: про стягнення 439 123,91 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Тарабанько О. М., адвокат;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Профі", у якому позивач просить стягнути з відповідача 439 123,91 грн збитків, завданих внаслідок нереєстрації останнім податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18.01.2022 о 10:00 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвала суду від 21.12.2021 отримана відповідачем 31.12.2021, а отже останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 17.01.2022.

05.01.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 18.01.2022, у якому він зазначає про неможливість подати відзив на позов через неотримання станом на 31.12.2021 (дату отримання ухвали про відкриття провадження у справі) позовної заяви. Відповідач у поданому клопотанні просить зобов`язати позивача направити на його адресу позовну заяву; поновити строк для подання відзиву на позов; відкласти підготовче засідання 18.01.2022 на іншу дату; відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 439 123,91 грн у зв`язку з порушенням ст. 164 ГПК України щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

18.01.2022 на електронну пошту суду від відповідача з електронної адреси , яка також зазначена в позовній заяві, надійшло клопотання про надання дозволу для ознайомлення в електронному вигляді з матеріалами справи.

21.01.2022 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, з якими він фактично й ознайомився, зареєструвавшись в електронному кабінеті у справі.

27.01.2022 суд направив позовну заяву та додані до неї документи на електронну адресу відповідача - , з якої надходило відповідне клопотання та з якої 28.01.2022 надійшло повідомлення про отримання вказаних матеріалів.

27.01.2022 через систему «Електронний суд» та поштою відповідач направив відзив на позов з доданими до нього документами, у тому числі доказами направлення їх позивачу.

У зв`язку з тим, що суддя Шморгун В. В. 18.01.2022 перебував у відпустці, судове засідання, призначене на 18.01.2022 о 10:00, не відбулося.

Ухвалою суду від 28.01.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 01.03.2022 о 10:00 та повідомлено сторін про час та місце проведення цього підготовчого засідання.

04.02.2022 позивач направив до суду відповідь на відзив з доданими до неї документами, у тому числі доказами їх направлення відповідачу.

14.02.2022 відповідач направив до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії ухвали Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №160/17143/20.

28.02.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 01.03.2022 на 10:00, у зв`язку з неможливістю представника взяти участь у судовому засіданні через введення воєнного стану в Україні та ведення активних бойових дій.

28.02.2022 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 01.03.2022 на 10:00, у зв`язку з неможливістю представника взяти участь у судовому засіданні через військову ситуацію на території України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з Указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.03.2022 N12/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (господарські суди Миколаївської, Сумської та Чернігівської областей)" враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ господарського суду Чернігівської області.

Згідно з Указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 24.04.2022 строком на 30 діб.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.04.2022 N25/0/9-22 "Про відновлення територіальної підсудності судових справ господарських судів Сумської та Чернігівської областей" з 25.04.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ господарського суду Чернігівської області.

Отже, підготовче засідання, призначене на 01.03.2022 о 10:00, не відбулось у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Чернігівської області, у тому числі у м. Чернігові, та неможливістю здійснення судом правосуддя під час воєнного стану з об`єктивних причин.

Продовження розгляду даної справи здійснюється Господарським судом Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В. після відновлення територіальної підсудності судових справ Господарського суду Чернігівської області та відновлення здійснення правосуддя безпосередньо суддею з 16.05.2022.

Ухвалою суду від 16.05.2022 призначено підготовче засідання на 31.05.2022 на 12:30 та повідомлено сторін про час і місце проведення цього підготовчого засідання.

Вказану ухвалу представник позивача отримала особисто у приміщенні Господарського суду Чернігівської області 16.05.2022.

Копія ухвали від 16.05.2022 була направлена на поштову та електронну адреси відповідача - , з якої 18.05.2022 надійшло повідомлення про отримання цієї ухвали суду.

Крім того, ухвала суду від 16.05.2022 була надіслана одержувачу Ігнатенку В. В. (директору ТОВ «Електро-Профі») в його електронний кабінет та доставлена 16.05.2022 о 16:02, про що складено відповідну довідку.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, але у підготовче засідання 31.05.2022 не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 31.05.2022 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

У підготовчому засіданні 31.05.2022 суд розглянув заяви та клопотання сторін, які надійшли до його початку.

Щодо клопотань позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 01.03.2022.

У підготовчому засіданні 31.05.2022 суд встановив, що надіслане позивачем електронною поштою клопотання про відкладення не підписане електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП), про що відділом документального забезпечення (канцелярією) суду на роздрукованому примірнику заяви проставлено відповідний штамп.

Частиною 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Стаття 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Приписами ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Отже, створення електронного документа завершується накладенням електронного цифрового підпису його автора та надає електронному документу статусу оригіналу.

Оскільки клопотання АТ «Чернігівобленерго» подане через електронну пошту та не скріплене ЕЦП, то вказане клопотання не вважається таким, що підписане позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Крім того, згідно п. 59 Розділу 4 "Перехідні положення" Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання АТ «Чернігівобленерго» про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 01.03.2022, підлягає поверненню заявнику без розгляду, але оскільки воно надійшло електронною поштою, то роздруківка клопотання долучається судом до матеріалів справи.

Аналогічне клопотання відповідача суд залишив без розгляду, оскільки воно вже втратило предмет звернення на день проведення підготовчого засідання 31.05.2022.

Щодо клопотання відповідача про зобов`язання позивача направити на його адресу позовну заяву; поновлення строку на подання відзиву; відкладення підготовчого засідання, призначеного на 18.01.2022, та відмови у задоволенні вимог позивача з підстав недотримання останнім вимог ст. 164 ГПК України щодо надсилання копії позовної заяви відповідачу.

Стосовно клопотання в частині відмови у задоволенні позовних вимог суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд вважає, що порушення позивачем норм ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не є безпосередньо підставою для відмови у позові, а може потягнути за собою лише певні процесуальні наслідки у поєднанні з першою вимогою - про зобов`язання позивача надіслати позовну заяву відповідачу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач направив копію позовної заяви та додані до неї документи на юридичну адресу відповідача - вул. Шишкіна, 88, кв. 2, м. Дніпро, 49000, зазначену в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), з описом вкладення, тобто у порядку, передбаченому ст. 172 ГПК України.

При цьому неотримання позовної заяви та доданих до неї документів безпосередньо відповідачем не є виною позивача у розрізі ГПК України, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про зобов`язання позивача направити відповідачу позовну заяву.

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як зазначав суд, останнім днем для подання відповідачем відзиву є 17.01.2022, а відповідач направив до суду електронною поштою та засобами поштового зв`язку відзив на позов 27.01.2022, тобто із пропущенням встановленого строку для його подання.

Разом з тим, ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд встановив, що 18.01.2022 відповідач надіслав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (отримано судом 19.01.2022), а 21.01.2022 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (отримана судом 24.01.2022), тобто з 24.01.2022 відповідач вже був підключений до системи "Електронний суд" і мав змогу ознайомитись з матеріалами справи. Крім того, 27.01.2022 на електронну пошту відповідача було надіслано копію позовної заяви, яка була ним отримана, про що свідчить підтвердження про отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, при направленні копії позовної заяви позивачем у списку згрупованих відправлень було неправильно вказано номер мобільного телефону адресата (відповідача) - , замість номеру НОМЕР_1 , який міститься в ЄДР.

Відповідно до п. 91 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

У підготовчому засіданні 31.05.2022 суд визнав поважними причини пропуску відповідачем встановленого для подання відзиву строку та задовольнив клопотання про поновлення строку для подання відзиву, долучив його до матеріалів справи, а отже спір вирішується з його урахуванням.

У підготовчому засіданні 31.05.2022 суд долучив до матеріалів справи надану позивачем відповідь на відзив з доданими до неї документами як таку, що подана у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з її урахуванням.

Щодо клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копії ухвали Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №160/17143/20.

Відповідно до ч. 3, 8, 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Зі змісту ухвали Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №160/17143/20 вбачається, що вона стосується безпосередньо розгляду справи та не могла бути подана разом із відзивом на позов, оскільки постановлена 03.02.2022, тобто вже після спливу строку для подання відзиву та його направлення до суду, а тому відповідач фізично не міг подати цей доказ разом з відзивом.

Тобто зазначений доказ не був поданий відповідачем разом з відзивом з причин, що не залежали від нього.

Як вбачається з відповіді на відзив, позивач посилається на справу № 160/17143/20 щодо однієї із спірних податкових накладних і зазначає про відсутність судових рішень, які набрали законної сили у цій справі щодо реєстрації такої накладної. Ця ухвала саме по наведеній справі стосується питання набрання законної сили рішенням, є публічно доступною, позивач ознайомлений з наявністю такого доказу, а тому суд дійшов висновку про дотримання відповідачем положень ч. 9 ст. 80 ГПК України та прийняв цей доказ до розгляду.

У підготовчому засіданні 31.05.2022 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.06.2022 на 12:00.

Ухвалою суду від 31.05.2022 повідомлено сторін про час та місце розгляду справи по суті 14.06.2022.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, копія ухвали від 31.05.2022 була направлена на електронну адресу відповідача - , з якої 03.06.2022 надійшло повідомлення про отримання цієї ухвали суду.

Крім того, ухвала суду від 31.05.2022 була надіслана одержувачу Ігнатенку В. В. (директору ТОВ «Електро-Профі») в його електронний кабінет та доставлена 31.05.2022 о 16:04, про що складено відповідну довідку.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, але у судове засідання 14.06.2022 не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України судове засідання з розгляду справи по суті 14.06.2022 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

31.05.2022, після закінчення судового засідання, від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №160/17143/20, від 16.02.2022 у справах №160/1381/21, №160/1382/21, №160/1383/21, виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №160/17143/20.

Доказів направлення вказаних документів позивачу відповідач суду не надав.

Як вбачається з поданих доказів, рішення суду були ухвалені, а виконавчий лист виданий після спливу строку для подання відзиву та його направлення до суду, а тому відповідач фізично не міг подати ці докази разом з відзивом.

Тобто зазначені докази не були подані відповідачем разом з відзивом з причин, що не залежали від нього.

Предметом спору у вказаних рішеннях від 16.02.2022 є оскарження рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних №3 від 15.09.2020, №4 від 22.09.2020, №8 від 30.09.2020.

Разом з тим, обставини реєстрації податкової накладної №8 від 30.09.2020, рішення про відмову у реєстрації якої було визнано протиправним та скасовано рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 160/1383/22, не є підставою позову, а тому суд не бере до уваги вказане рішення суду, оскільки вона не стосуються предмета доказування.

Щодо рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/17143/20 від 03.06.2021, то воно вже наявне в матеріалах справи і відсутня необхідність повторного його прийняття до розгляду.

Стосовно дотримання відповідачем положень ч. 9 ст. 80 ГПК України суд встановив, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справах №160/1381/21, №160/1382/21 є публічно доступними, відповідач у своєму відзиві зазначав про оскарження рішень про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних №3 від 15.09.2020, №4 від 22.09.2020, а тому позивач мав можливість ознайомитись з наявністю таких доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем положень ч. 9 ст. 80 ГПК України та прийняв рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справах №160/1381/21, №160/1382/21 до розгляду.

Натомість суд відповідно до п. 9 ст. 80 ГПК України не взяв до уваги виконавчий лист Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №160/17143/20, оскільки він не є публічно доступним, а його обсяг не є надмірним.

У судовому засіданні 14.06.2022 суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 23.06.2022 на 10:30.

Ухвалою суду від 14.06.2022 повідомлено сторін про час та місце розгляду справи по суті 23.06.2022.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, копія ухвали від 14.06.2022 була направлена на електронну адресу відповідача - , з якої 15.06.2022 надійшло повідомлення про отримання цієї ухвали суду.

Крім того, ухвала суду від 14.06.2022 була надіслана одержувачу Ігнатенку В. В. (директору ТОВ «Електро-Профі») в його електронний кабінет та доставлена 15.06.2022 о 09:26, про що складено відповідну довідку.

17.06.2022 від позивача надійшли додаткові пояснення з доданими до них документами, у тому числі доказами їх направлення відповідачу.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, але у судове засідання 23.06.2022 не з`явились.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням представника у відпустці.

Суд задовольнив клопотання представника позивача та постановив ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 07.07.2022 на 10:00.

Ухвалою суду від 23.06.2022 повідомлено сторін про час та місце розгляду справи по суті 07.07.2022.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, копія ухвали від 23.06.2022 була направлена на електронну адресу відповідача - , з якої 28.06.2022 надійшло повідомлення про отримання цієї ухвали суду.

Крім того, ухвала суду від 23.06.2022 була надіслана одержувачу Ігнатенку В. В. (директору ТОВ «Електро-Профі») в його електронний кабінет та доставлена 24.06.2022 о 16:13, про що складено відповідну довідку.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, але у судове засідання 07.07.2022 не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України судове засідання з розгляду справи по суті 07.07.2022 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

У судовому засіданні суд на підставі ч. 5 ст. 161 ГПК прийняв подані позивачем додаткові пояснення з доданими до них документами, оскільки вони стосуються поданих 31.05.2022 відповідачем доказів, а спір вирішується з їх урахуванням.

У судовому засіданні 07.07.2022 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на виконання укладених між ним та відповідачем договорів підряду №1255 від 12.11.2019 та №3952 від 26.08.2020 відповідач виконав певні роботи, а позивач оплатив їх. Проте відповідач в порушення вимог ст. 201 Податкового кодексу України у встановленому законом порядку не оформив та не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) на вищевказані господарські операції, тим самим позбавивши позивача права на віднесення сум сплаченого ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 439 634,00 грн, яка фактично є збитками позивача.

Як зазначає позивач, відповідач склав податкові накладні № 1 від 05.08.2020 на суму 1 000 000,00 грн, №3 від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, №4 від 22.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн, проте вказані накладні не були зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1906156/41654341 від 07.09.2020, №2879567/41654341 від 19.07.2021, №2879566/41654341 від 19.07.2021, відповідно, а податкова накладна на суму 246 634,00 грн взагалі не була складена.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні з таких підстав:

- рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 05.08.2020, №3 від 15.09.2020, №4 від 22.09.2020 були оскаржені відповідачем у судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі 160/17143/20 визнано протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної ТОВ «Елетро-Профі» №1 від 05.08.2020; скасовано рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.09.2020 №51662/41654341/2; зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну №1 від 05.08.2020 датою 05.08.2020. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі 160/21008/21 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ «Електро-Профі» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасувань рішень, зобов`язання вчинити певні дії (щодо відмови у реєстрації податкових накладних №3 від 15.09.2020, №4 від 22.09.2020);

- щодо відсутності реєстрації податкової накладної від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн відповідач зазначає, що кошти, перераховані позивачем 30.12.2020 у розмірі 246 634,00 грн, були повернуті платнику як помилково перераховані за його заявою у той же день, а тому відсутні підстави для складання такої податкової накладної.

Таким чином, відповідач вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення збитків у зв`язку з нереєстрацією податкових накладних № 1 від 05.08.2020, №3 від 15.09.2020, №4 від 22.09.2020 та від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн.

Позивач у відповіді на відзив заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, з таких підстав:

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі 160/17143/20 не набрало законної сили, а з моніторингу відкритих загальнодоступних джерел (зокрема і Єдиного державного реєстру судових рішень) вбачається, що ДПС України не виконує рішення суду навіть після набрання ним законної сили, у зв`язку з чим позивач має сумніви, що воно буде виконане;

- податкові накладні № 1 від 05.08.2020 на суму 1 000 000,00 грн, №3 від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, №4 від 22.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн станом на день подання позову та відповіді на відзив не зареєстровані, через що у позивача виникли збитки і зазначені відповідачем у відзиві доводи не спростовують останнього;

- позивач та відповідач 30.12.2020 підписали акт приймання виконаних робіт, а тому ТОВ «Електро-Профі» повинно було зареєструвати податкову накладну 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн за фактом виконаних робіт.

Заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

12.11.2019 між Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» (далі - Підрядник) був укладений договір підряду №1255 (далі - Договір №1255) (т. 1 а.с. 46-52).

Відповідно до п. 1.1 Договору №1255 Підрядник зобов`язується виконати та здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені будівельно-монтажні роботи (далі - Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Найменування Робіт: «Зовнішнє електропостачання багатоквартирного житлового будинку №4/1 (будівельний номер) в. м. Чернігів, вул. Любецька, третій мікрорайон житлового району «Масани» (мережі АТ «Чернігівобленерго» (далі - Об`єкт) (п. 1.2 Договору №1255).

Відповідно до п. 3.2 Договору №1255 загальна ціна Договору з ПДВ складає 4 018 158,40 грн.

За умовами п. 4.2.1, 4.2.2 Договору №1255 оплата у розмірі 100% ціни Договору здійснюється протягом 180 банківських днів після повного закінчення Підрядником всіх Робіт, підписання останнього Акта приймання виконаних будівельних робіт Замовником і здачі Об`єкта в експлуатацію. За наявності фінансування Замовник має право, але не зобов`язаний здійснити повну або часткову попередню оплату Робіт.

22.09.2020 сторонами підписані: довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020 року, згідно з якою загальна вартість таких робіт за Договором №1255 становить 4 018 158,40 грн; акти №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року за Договором №1255 на загальну суму 2 669 735,50 грн та акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, на суму 1 348 422,90 грн. Усього загальна вартість робіт та устаткування за підписаними сторонами 22.09.2020 актами становить 4 018 158,40 грн (т. 1 а.с. 53-74).

Позивач надав платіжні доручення про перерахування коштів відповідачу за Договором №1255 на загальну суму 2 018 158,40 грн, а саме: № від 05.08.2020 на суму 1 000 000,00 грн, у тому числі ПДВ 166 666,67 грн та № від 24.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн, у тому числі ПДВ 169 693,07 грн (т. 1 а.с. 75, 78).

Крім того, відповідно до підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків до 05.08.2020 позивач також здійснив перерахування коштів відповідачу за Договором №1255 на загальну суму 2 000 000,00 грн (т. 1 а.с. 179).

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідач у встановлений законом строк не зареєстрував податкові накладні за вказаними господарськими операціями, на підтвердження чого надав суду копії рішень про відмову у реєстрації податкових накладних №1906156/41654341 від 07.09.2020, №2879566/41654341 від 19.07.2021, відповідно до яких відповідач 05.08.2020 склав податкову накладну №1 на суму 1 000 000,00 грн, у тому числі ПДВ 166 666,67 грн, та 22.09.2020 податкову накладну №4 на суму 1 018 158,40 грн, у тому числі ПДВ 169 693,07 грн.

Відповідач зазначає, що вказані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних були оскаржені ним у судовому порядку, на підтвердження чого надав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №160/17143/20 та від 16.02.2022 у справі №160/1382/22.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №160/17143/20, яке набрало законної сили 21.09.2021, визнано протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної ТОВ «Електро-Профі» №1 від 05.08.2020; скасовано рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.09.2020 №51662/41654341/2; зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну №1 від 05.08.2020 датою 05.08.2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/1382/22 визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2879566/41654341 від 19.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 22.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн; зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну датою її первинного подання на реєстрацію, а саме: №4 від 22.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн, на АТ «Чернігівобленерго». Відомості про набрання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/1382/22 законної сили на час ухвалення судом рішення у цій справі в матеріалах справи відсутні.

26.08.2020 між Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» (далі - Підрядник) був укладений договір підряду №3952 (далі - Договір №3952) (т. 1 а.с. 18-24).

Відповідно до п. 1.1 Договору №3952 Підрядник зобов`язується виконати та здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені будівельно-монтажні роботи (далі - Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Найменування Робіт: «Технічне переоснащення приміщення теплопункту (адмінбудівлі інв. №287/201) за адресою вул. Гонча, 40 м. Чернігів, Чернігівської області, Україна» (далі - Об`єкт) (п. 1.2 Договору №3952).

Відповідно до п. 3.2 Договору №3952 загальна ціна Договору з ПДВ складає 616 585,00 грн.

Пункти 4.2.1, 4.2.2 Договору №3952 є аналогічними відповідним пунктам Договору №1255.

30.12.2020 сторонами підписані: довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року, згідно з якою загальна вартість таких робіт за Договором №3952 становить 616 585,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт за Договором №3952 на загальну суму 397 538,21 грн та акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, на суму 219 046,79 грн. Усього загальна вартість робіт та устаткування за підписаними сторонами 30.12.2020 актами становить 616 585,00 грн (а.с. 25-40).

Позивач перерахував відповідачу кошти як оплату за ремонтні роботи за Договором №3952 на загальну суму 616 585,00 грн на підставі наступних платіжних доручень: № від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, у тому числі ПДВ 61 658,50 грн та № від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн, у тому числі ПДВ 41 105,67 грн (т. 1 а. с. 41, 44).

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідач у встановлений законом строк не зареєстрував податкову накладну на суму 246 634,00 грн, а щодо реєстрації податкової накладної на суму 369 951,00 грн надав суду копію рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №2879567/41654341 від 19.07.2021, відповідно до якого відповідач 15.09.2020 склав податкову накладну №3 на вказану суму коштів, які надійшли на рахунок (т. 1 а. с. 42-43).

Відповідач зазначає, що вказане рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 15.09.2020 було оскаржене ним у судовому порядку, на підтвердження чого надав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/1381/22.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/1381/22 визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2879567/41654341 від 19.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн; зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну датою її первинного подання на реєстрацію, а саме: №3 від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, на АТ «Чернігівобленерго». Відомості про набрання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/1381/22 законної сили на час ухвалення судом рішення у цій справі в матеріалах справи відсутні.

Щодо обов`язку зареєструвати податкову накладну від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн відповідач заперечив, оскільки 30.12.2020 він повернув позивачу отримані кошти у розмірі 246 634,00 грн як помилково перераховані, на підтвердження чого надав виписку АТ КБ «Приватбанк» з рахунку (т. 1 а.с. 181-184).

Позивач зазначає, що усього не було зареєстровано податкових накладних на загальну суму 2 634 743,40 грн, з яких 439 123,91 грн ПДВ.

У зв`язку з нереєстрацією податкових накладних на зазначену суму, позивач направив відповідачу претензії (вимоги) від 30.03.2021 та 26.11.2021, у яких на підставі п. 9.9 Договорів вимагав протягом 5 днів з дня отримання вказаних претензій сплатити штраф у розмірі суми ПДВ, загальна сума якого становить 439 123,91 грн.

Відповідач відповіді на претензії не надав та штраф позивачу не сплатив.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №787854 від 15.06.2022 податкові накладні №1 від 05.08.2020, №3 від 15.09.2020, №4 від 22.09.2022 не зареєстровані в ЄРПН.

Оскільки відповідач не зареєстрував податкові накладні у встановлений законом строк, позивач вважає, що він був позбавлений права на включення суми ПДВ до складу податкового кредиту і права на зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 439 123,91 грн, а тому поніс збитки у вказаному розмірі суми ПДВ.

Оцінка суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.225 ГК до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п.6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п.1 ст.611 ЦК та ст.224 ГК є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Протиправність поведінки боржника або кредитора у позадоговірних правовідносинах полягає у порушенні правової норми.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку подання щодо платника податку скарги про порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків пояснень та документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначається інформація зі скарги.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже, відповідно до вказаних положень пункту 201.10 статті 201 ПК України порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту, а обумовлює її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача з доданням певного пакету документів.

Таким чином, факт наявності збитків у позивача, які виникли внаслідок порушення відповідачем порядку та строків реєстрації податкових накладних, пов`язується із використанням позивачем всіх передбачених податковим законодавством способів для реалізації свого права на віднесення сум податку до податкового кредиту та закінчення строку на реєстрацію відповідних податкових накладних, а відтак і неможливості отримання податкового кредиту.

Щодо протиправної поведінки в діях відповідача.

Спірні договори є договорами підряду.

За приписами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг, а тому суд доходить висновку, що обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні покладено на ТОВ «Електро-Профі» як продавця послуг за Договором в розумінні ст. 201 Податкового кодексу України (який є підрядником відповідно до ст. 837 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у встановлений Податковим кодексом України строк склав податкові накладні, а саме: №1 від 05.08.2020 на суму 1 000 000,00 грн, у тому числі ПДВ 166 666,67 грн; №3 від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, у тому числі ПДВ 61 658,50 грн; №4 від 22.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн, у тому числі ПДВ 169 693,07 грн.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 2, 3 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісією контролюючого органу прийняті рішення про відмову у реєстрації складених відповідачем податкових накладних в ЄРПН: №1906156/41654341 від 07.09.2020 (щодо податкової накладної №1 від 05.08.2020); №2879567/41654341 від 19.07.2021 (щодо податкової накладної №3 від 15.09.2020); №2879566/41654341 від 19.07.2021 (щодо податкової накладної №4 від 22.09.2020).

Відповідно до п. 56.1, п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Вказані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН були оскаржені відповідачем у судовому порядку і скасовані судом, на підтвердження чого ним надано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №160/17143/20, від 16.02.2022 у справах №160/1381/22, 160/1382/22.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №160/17143/20 набрало законної сили, а відомості щодо набрання законної сили рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справах №160/1381/22, 160/1382/22 на час ухвалення рішення у суду відсутні.

Представник позивача зазначила, що вказані рішення суду органом ДПС ще не були оскаржені в апеляційному порядку та вважає, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений щонайменше до закінчення воєнного стану.

Згідно зі ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Отже, виходячи зі змісту наведених правових норм Кодексу адміністративного судочинства України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справах №160/1381/22, 160/1382/22 вважаються такими, що набрали законної сили.

Навіть поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження не скасовує такого статусу рішення як набрання законної сили, а лише зупиняє його виконання. У будь-якому випадку наразі вбачається активна поведінка відповідача щодо оскарження дій органів ДПС з метою внесення цих податкових накладних до ЄРПН. При цьому можливість щодо реєстрації податкових накладних на теперішній час не вичерпана, а право позивача на податковий кредит не втрачено.

Крім того, суд зазначає, що рішення суду про визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДПС У Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкових накладних, які набрали законної сили, будуть підставою для ДПС України для реєстрації спірних видаткових накладних у ЄРПН.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача про те, що такі рішення не виконуються ДПС України, оскільки відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а вина (протиправна поведінка) в такому випадку буде покладена саме на органи державної влади, а не на відповідача.

Зі свого боку позивач має право заявити відповідну претензію, у тому числі шляхом звернення до суду за відшкодуванням шкоди, вже до органів ДПС України.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутня протиправна поведінка щодо нереєстрації податкових накладних №1 від 05.08.2020 на суму 1 000 000,00 грн, у тому числі ПДВ 166 666,67 грн; №3 від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, у тому числі ПДВ 61 658,50 грн; №4 від 22.09.2020 на суму 1 018 158,40 грн, у тому числі ПДВ 169 693,07 грн.

Щодо нереєстрації податкової накладної за господарською операцією від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн, у тому числі ПДВ 41 105,67 грн, суд зазначає наступне.

Як встановив суд, 30.12.2020 сторонами за Договором №3952 підписані: акт приймання виконаних будівельних робіт за Договором №3952 на загальну суму 397 538,21 грн та акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, на суму 219 046,79 грн. Усього загальна вартість робіт та устаткування за підписаними сторонами 30.12.2020 актами становить 616 585,00 грн.

Вказана вартість будівельних робіт і витрат була сплачена позивачем, на підтвердження чого він надав платіжні доручення: № від 15.09.2020 на суму 369 951,00 грн, у тому числі ПДВ 61 658,50 грн та № від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн, у тому числі ПДВ 41 105,67 грн.

Позивач зазначає про наявність у відповідача обов`язку зареєструвати податкову накладну від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн, у тому числі ПДВ 41 105,67 грн.

Натомість відповідач заперечив щодо такого обов`язку, оскільки 30.12.2020 він повернув позивачу отримані кошти у розмірі 246 634,00 грн як помилково перераховані, на підтвердження чого надав виписку АТ КБ «Приватбанк» з рахунку.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

З огляду на положення цієї норми, у платника податку на додану вартість виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а відтак і обов`язок зареєструвати податкові накладні, за першою із подій: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок, або дата відвантаження товарів/надання послуг.

Подібний підхід щодо необхідності реєстрації податкової накладної за першої, передбаченої пунктом 187.1 статті 187 ПК України, події був застосований Верховним Судом у постанові від 03 листопада 2021 у справі № 360/2460/20, а також у постанові від 1 грудня 2021 року у справі №600/1878/20-а.

Оскільки 30.12.2020 сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт за Договором №3952 на загальну суму 397 538,21 грн та вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, на суму 219 046,79 грн, тому відповідач повинен був 30.12.2020 скласти податкову накладну за цією господарською операцією, тобто за постачання товарів/виконання робіт.

Враховуючи те, що відповідач виконав роботи, за які він вже отримав попередню оплату у розмірі 369 951,00 грн, на суму якої склав податкову накладну, тому на дату виконання робіт Підрядник повинен був скласти податкову накладну на різницю між фактичною вартістю таких виконаних робіт та вартістю таких робіт, яка відображена у податковій накладній №3 від 15.09.2020 (на яку було здійснено попередню оплату).

Таким чином, 30.12.2020 відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 246 634,00 грн, у тому числі 41 105,67 грн ПДВ.

На підставі викладеного суд відхиляє доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку щодо складання та реєстрації податкової накладної за вказаною господарською операцією.

За таких обставин у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність в діях відповідача протиправної поведінки, яка виявилась у невжитті належних заходів щодо складання та реєстрації податкової накладної від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн, у тому числі ПДВ 41 105,67 грн.

Щодо шкідливого результату протиправної поведінки відповідача - збитків.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність в діях відповідача протиправної поведінки щодо нереєстрації лише однієї податкової накладної - від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн, у тому числі ПДВ 41 105,67 грн, тому наявність інших елементів складу господарського правопорушення встановлюється судом лише щодо цієї господарської операції.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Кодексу.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних податкових зобов`язань) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Таким чином, у разі дотримання вищезазначених вимог Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкову накладну/розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, протягом 1095 календарних днів з дати їх складення.

Отже, порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, вказаних у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, є підставою для застосування до платника податків штрафних санкцій, однак не позбавляє можливості зареєструвати такі податкові накладні після їх закінчення, в межах 1095 календарних днів з дня їх складення.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» від 30.11.2021, який набрав чинності з 01.01.2022, внесено зміни до абзаців четвертого - шостого пункту 198.6 статті 198 ПКУ, згідно з якими термін, протягом якого покупець може включити до податкового кредиту суми ПДВ, не віднесені до податкового кредиту у звітному періоді, в якому виникло право на включення таких сум до податкового кредиту, зменшено з 1095 календарних днів до 365 календарних днів з дати складання податкової накладної/розрахунку коригування. При цьому у разі зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН такий термін (365 днів) переривається на період такого зупинення (пункт 198.6 статті 198 ПКУ доповнено абзацом відповідного змісту).

В той же час якщо у платника податку на дату набрання чинності Законом № 1914 наявні податкові накладні/розрахунки коригування за придбаними товарами/послугами, з дати складання яких не минуло 1095 днів та суми ПДВ за якими не включені до податкового кредиту, то такі суми ПДВ можуть бути віднесені до податкового кредиту на підставі таких податкових накладних/розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН, протягом 365 календарних днів з дати набрання чинності Законом № 1914, але не пізніше 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування (пункт 80 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПКУ).

Станом на день подання позову вказаний строк щодо реєстрації податкової накладної за господарською операцією від 30.12.2020 на суму 246 634,00 грн не сплив, а відтак суд доходить висновку, що позивач не довів понесення ним збитків на вказану суму.

За відсутності протиправної поведінки в діях відповідача та самої шкоди неможливе існування і причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскільки позивач не довів усіх елементів складу господарського правопорушення в діях відповідача, наявність яких є підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності, як відшкодування збитків, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про належність, достовірність та вірогідність наданих позивачем доказів у встановлені обставин, що мають значення для справи, натомість відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів і заперечень щодо спірних правовідносин.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат.

Оскільки у позові відмовлено, понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 221, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

У зв`язку з перебуванням судді Шморгуна В. В. у відпустці, відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України повне рішення складено 21.07.2022.

Суддя В. В. Шморгун