ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/3442/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.;

за участю представників учасників справи:

позивача - Опришка О.В. - особисто;

відповідача - Іванова А.О. - адвоката;

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

( головуючий - Кропивна Л.В., судді - Євсіков О.О., Зубець Л.П.)

від 12.10.2021

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни Ахматової, 22»

про визнання недійсними рішень Установчих зборів та припинення її діяльності,

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. 02.03.2021 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни Ахматової, 22» (надалі - ОСББ «Анни Ахматової, 22», відповідач про визнання недійсними рішень установчих зборів та припинення діяльності ОСББ «Анни Ахматової, 22».

1.2. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що:

- на установчих зборах були прийнятті рішення, які належать до виключної компетенції загальних зборів співвласників, а саме: про обрання правління, виборів ревізійної комісії та затвердження кошторису;

- статут ОСББ не відповідає вимогам ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - Закон України «Про ОСББ»), оскільки всупереч закону передбачає прийняття рішень простою більшістю голосів;

- в деяких листках письмового опитування співвласників квартир не зазначено документ, що підтверджує право власності на квартиру; дані зазначені не власноручно, а машинним прописом, що є порушенням частини 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку»;

- державний реєстратор здійснила реєстрацію ОСББ «Анни Ахматової, 22» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації.

1.3. Відповідач у відзиві на позову заяву, заперечуючи проти позову стверджував, що:

- позивачем не було наведено жодного факту порушення його прав, передбачених пунктом 10 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529;

- позивачем необґрунтовано, яким чином рішення установчих зборів ОСББ спричиняють чи можуть спричинити порушення його прав чи перешкоджатимуть в майбутньому захисту таких прав у разі їх порушення;

- статут ОСББ «Анни Ахматової, 22», прийнятий на установчих зборах 04.03.2018, відповідає формі і змісту Типового статуту та містить положення, які не суперечать вимогам законодавства, і є істотними для діяльності об`єднання;

- позивачем не підтверджено жодними доказами, що у протоколі установчих зборів ОСББ, який був складений 04.03.2018, містяться недостовірні дані.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. Згідно з наявним у справі протоколом №1 установчих зборів ОСББ «Анни Ахматової, 22» від 04.03.2018, порядок денний зборів після обрання головуючого зборів був наступний:

1. Створити ОСББ «Анни Ахматової, 22» в будинку по АДРЕСА_1 .

2. Затвердити статут ОСББ «Анни Ахматової, 22» та кошторис на 2018 рік в сумі 290 850,00 грн та резервним фондом 14 442,50 грн в місяць. Доручити реєстрацію статуту ОСОБА_2 .

3. Обрати органи управління ОСББ. Правління обрати в складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Ревізійну комісію в складі: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

4. Обрати особу для реєстрації ОСОБА_23 .

2.2. За результатами вищезазначених установчих зборів були прийняті рішення щодо всіх питань порядку денного.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позов задоволено повністю. Визнано недійсними всі рішення, які були прийняті на установчих зборах ОСББ 04.03.2018, зокрема:

1) рішення створити ОСББ в будинку АДРЕСА_1 - п. 1 розділу ІІІ протоколу №1 Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 04.03.2018;

2) рішення затвердити статут ОСББ та кошторис на 2018 рік в сумі 290850,00 грн та резервним фондом 14442,50 грн в місяць - п. 2 Розділу III протоколу № 1 Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 04.03.2018;

3) рішення щодо обрання правління в складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , рішення щодо обрання ревізійної комісії у складі: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 - п. З Розділу III протоколу № 1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 04.03.2018. Припинено діяльність юридичної особи ОСББ в примусовому порядку шляхом її ліквідації через допущені при її створенні порушення вимог чинного законодавства.

3.2. Суд першої інстанції виходив з таких обставин:

- до порядку денного установчих зборів добавлено нове питання - затвердження кошторису ОСББ, про яке заздалегідь не попереджалися власники квартир;

- на установчих зборах рішення про обрання правління відповідача, вибори ревізійної комісії відповідача, рішення про затвердження кошторису відповідно до статті 10 Закону України «Про ОСББ» належать до компетенції загальних зборів та пункту 3 Розділу III Статуту відповідача, було здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки такі рішення приймаються виключно загальними зборами ОСББ після його державної реєстрації як юридичної особи, чим був порушений визначений чинним законодавством порядок створення відповідача;

- для прийняття рішення щодо створення ОСББ, зазначеного у протоколі № 1 від 04.03.2018, була відсутня необхідна кількість голосів (50 % від загальної кількості усіх співвласників будинку, з урахуванням голосування на установчих зборах), оскільки при оформленні листків опитування відповідачем були допущені суттєві порушення, а саме: не долучено належним чином завірених копій документів на підтвердження повноважень у осіб, які взяли участь у письмовому опитуванні замість власників, одна особа голосувала одночасно за декількох співвласників. Крім того, суд вказав, що у списках, які долучені до рішення установчих зборів, відсутня дата, що не дає можливості встановити, коли саме вказані в списках власники квартир (нежитлових приміщень) брали участь у голосуванні.

3.3. Суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлені судом порушення при створенні відповідача є такими, що не можуть бути усунуті, а тому діяльність ОСББ «Анни Ахматової, 22» має бути припинена шляхом його ліквідації через допущені при його створенні порушення вимог чинного законодавства.

3.4. 12.10.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

3.5. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що:

- рішення про створення ОСББ було прийнято у встановленому законом порядку більшістю голосів співвласників квартир та приміщень;

- закон про ОСББ не містить положень, які заперечують можливість обрання виконавчих органів більшістю;

- ревізійна комісія є внутрішнім органом ОСББ, який не наділений повноваженнями представництва ОСББ у правовідносинах з третіми особами, а тому відсутність відомостей про ревізора чи ревізійну комісію у реєстраційній карті, яка подана для державної реєстрації юридичної особи, не є підставою для відмови у державній реєстрації такої особи;

- створення (реєстрація) ОСББ, як юридичної особи, не виключає можливості обрання у момент її створення відповідних виконавчих органів;

- невідповідність окремих положень статуту юридичної особи вимогам Закону України «Про ОСББ», не може бути самостійною підставою для припинення діяльності юридичної особи, адже приведення положень статуту у відповідність до вимог Закону не є непереборною обставиною і може бути усунута;

- припинення діяльності юридичної особи має наслідком її ліквідацію, тому задоволення позову не здатне відновити права чи охоронювані законом інтереси позивача.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

4.1. 28.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021.

4.2. Підставами касаційного оскарження судового рішення скаржник відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначив:

- пункт 1: суд апеляційної інстанції неправильно застосував абзац 2 частини першої статті 385 ЦК України, частини першої, чотирнадцятої статті 6 Закону України «Про ОСББ», частини сім, вісім статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» на підставі частини одинадцятої статті 6 Закону України «Про ОСББ», а також наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №203 від 25.08.2015, не урахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.09.2021 у справі №916/3074/20 та постанові від 06.09.2021 (24.06.2021) у справі №756/7632/18; суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.09.2021 (12.05.2021) у справі №910/9469/20;

- пункт 3: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування наступних норм права, які необхідно застосувати до спірних правовідносин: 1) статей 8, 19, 22, 36, 68, 75 Конституції України, частин першої - другої, шостої, сьомої статті 11 ГПК України, статті 7 Закону України «Про ОСББ», окремі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 (або інших подібних нормативно-правових актів), Наказу Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 №141, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2003 №1155/8476; 2) пунктом 2 частини першої статті 110, статей 229, 230 ЦК України; 3) статті 6 Закону України «Про ОСББ», пункту 5 частини першої статті 6, статті 9, частин восьмої, десятої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 №203, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 08.09.2015 за №1083/27528; 4) частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 12, 22, статті 29 Закону України «Про ОСББ»;

- пункт 4: суд апеляційної інстанції порушив частину першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не дослідив всі докази (пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України). Крім того, суд допустив порушення норм процесуального права: статей 79, 86, 91 236, 269, пункт 2 частини першої статті 42, частини четвертої статті 210, пункт 2 частини четвертої статті 238, частину четверту статті 238, пункт 6 частини четвертої статті 238, п/п «б» пункт 3 частини першої статті 282, п/п пункт 3 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України та не врахував постанову Верховного Суду від 06.09.2021 (24.06.2021) у справі №756/7632/18.

4.3. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

4.4. 24.06.2022 від відповідача надійшла заява щодо необхідності врахування правових висновків Верховного Суду.

4.5. 30.06.2022 та 04.07.2022 позивач подав додаткові пояснення по справі, в яких просив передати справу на розгляд ВП ВС.

4.6. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглянувши подані позивачем пояснення щодо необхідності передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не обґрунтовано підстав для передачі цієї справи, передбачених статтею 302 ГПК України.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Верховний Суд, обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, правильність застосування та дотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

5.2. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про ОСББ». Приписами статті 1 цього Закону розкрито поняття ОСББ як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Термін «співвласники багатоквартирного будинку» вживається законодавцем у розумінні власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

5.3. Статтею 4 Закону України «Про ОСББ» визначено статус ОСББ як непідприємницького товариства, що створюється для здійснення функцій, які забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. ОСББ відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у суді.

5.4. Частиною другою статті 22 Закону України «Про ОСББ» регламентовано, що питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються ГК України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Отже, виходячи з такого матеріально-правового регулювання зазначених правовідносини вони є господарськими за своєю правовою природою.

5.5. Статтею 6 Закону України «Про ОСББ» визначено загальний порядок проведення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку й обов`язкові рішення, які включаються до порядку денного таких зборів. Відповідно до частин сьомої - тринадцятої цієї статті установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, за винятком якщо власником квартир (нежитлових приміщень) є особа, яка володіє 50 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Закон допускає можливість проведення письмового опитування співвласників упродовж 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів, якщо кількості голосів співвласників, що з`явилися на установчі збори, недостатньо для прийняття рішення про утворення такої юридичної особи.

5.6. Отже, результати голосування з усіх питань порядку денного установчих зборів співвласників визначаються одночасно (за наслідком складення підсумку голосів співвласників, які брали участь в установчих зборах, з тими співвласниками, які проголосували шляхом письмового опитування).

5.7. Відповідно до частини 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо під час проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано встановленої частиною шостою цієї статті кількості голосів «за» або «проти», проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів «за» не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Письмове опитування співвласників проводиться ініціативною групою та іншими співвласниками за бажанням. Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти «за», «проти» або «утримався». Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень. Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання «так», «ні» або «утримався», особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування. Голосування від імені співвласника представником здійснюється в порядку представництва згідно з вимогами цивільного законодавства. Кожен співвласник, який має право голосу, може реалізувати це право під час проведення такого опитування лише один раз з одного питання. Забороняється в процесі проведення письмового опитування співвласників примушувати їх до голосування за або проти прийняття відповідного рішення чи винагороджувати їх за це в будь-якій формі. За результатами підрахунку результатів письмового опитування співвласників особи, які проводили письмове опитування, вносять його результати до протоколу зборів та підводять загальні підсумки голосування щодо всіх питань. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані на зборах співвласників, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування. Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів.

5.8. Судом першої інстанції встановлено, що у зборах 04.03.2018 взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 87 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 6513,09 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 383 особи, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 23820,29 кв.м.

5.9. Суд першої інстанції вказав, що відповідно до протоколу № 1 від 04.03.2018, з питання порядку денного «Створити ОСББ «Анни Ахматової, 22» в будинку по вул. Анни Ахматової, 22 в Дарницькому районі м. Києва» відбулося голосування з такими підсумками: «за» - 403 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 29905, 48 кв.м, «проти» - 4 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 330,2 кв.м, «утримався» - 2 співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 112,57 кв.м. При цьому, місцевий господарський суд вказав, що відповідачем не було долучено до листків опитування належним чином завірених копій документів на підтвердження повноважень у осіб, які взяли участь у письмовому опитуванні замість власників, а також, вказав, що одна особа голосувала одночасно за декількох співвласників.

5.10. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що за створення ОСББ проголосували особи, які є власниками 49,67% площі у зазначеному будинку.

5.11. В свою чергу, суд апеляційної інстанції вказав, що рішення про створення ОСББ «Анни Ахматової, 22» було прийнято у встановленому законом порядку більшістю голосів співвласників квартир та приміщень, оскільки за результатами голосування по питанню створення ОСББ «за» проголосувало 403 співвласників, а загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень, що їм належить, становила 29 905,48 кв.м, що складає 51,11% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку.

5.12. Проте суд апеляційної інстанції не обґрунтував чому він вважає, що за створення ОСББ проголосувала більшість та чому не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недостатньої кількості голосів співвласників, які голосували за рішення про створення ОСББ, як і не надав оцінки листкам письмового опитування співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, чи підписували їх уповноважені особи, чи підписувала одночасно одна особа листок опитування за декількох співвласників та чи були вони взагалі своєчасно оформлені відповідно до частини 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку».

5.13. Рішення зборів співвласників оформлюються протоколом, який вчиняється в письмовій формі, то довіреність на участь у таких зборах має вчинятися в письмовій формі. При цьому обов`язкового нотаріального посвідчення такої довіреності законом не передбачено. Особливості представництва інтересів члена ОСББ в роботі його органів управління можуть визначатися статутом ОСББ (пункт 8.57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20).

5.14. При цьому, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що рішення зборів співвласників щодо визначення розміру витрат на управління багатоквартирним будинком не може бути визнано недійсним тільки тому, що загальні збори співвласників відбулися у формі «установчих зборів», а не «загальних зборів», як це передбачено статтями 6, 10 Закону України «Про ОСББ», оскільки така процедура не нівелює волевиявлення самих співвласників щодо складу витрат на утримання багатоквартирного будинку (кошторису), розміру та порядку здачі співвласниками внесків на утримання спільного майна у ньому (аналогічний правовий висновок викладено у п. 8.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20).

5.15. З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено зібрані у справі докази, а відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

6.2. Частиною четвертою статті 310 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

6.3. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

6.4. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

6.5. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, належним чином дослідити зібрані у справі докази, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 315 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинні бути зазначені: новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

7.2. Відповідно до частин 4 та 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

7.3. Отже, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі. У зв`язку із скасуванням судових рішень і передачею справи на новий розгляд, розподіл судових витрат у справі, в тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 у справі № 910/3442/21 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Баранець

В. Студенець