ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022м. ДніпроСправа № 904/714/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчук В.О. за участю секретаря судового засідання Дробота А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міко-Транс-1" (м. Дніпро)

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості в розмірі 169341,59грн

Представники:

від позивача: Василенко О.В.,

від відповідача: не з`явився,

вільний слухач: Досич О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міко-Транс-1" звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 169341,59грн, з яких: 157415,87грн основного боргу; 7367,49грн пені; 1195,12грн 3% річних; 3363,11грн інфляційних втрат. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортного експедирування вантажних перевезень у міжнародному сполученні №20042021 від 20.04.2021 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2022 постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/714/22 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17.05.2022.

11.05.2022 представник позивача подав до канцелярії суду письмові пояснення до позовної заяви щодо нарахованих сум.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2022 у зв`язку з неявкою представника відповідача відкладено підготовче засідання на 02.06.2022.

У судове засідання 02.06.2022 відповідач також не забезпечив явку свого представника та не надав відзив на позовну заяву у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області було відкладено підготовче засідання на 16.06.2022.

10.06.2022 представник позивача подав до канцелярії суду додаткові пояснення по суті справи.

У судове засідання 16.06.2022 відповідач не забезпечив явку свого представника, а також не виконав вимоги ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2022, 17.05.2022 та 02.06.2022 в частині надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в засіданні на 05.07.2022.

У судове засідання 05.07.2022 відповідач свого представника не направив, витребувані судом документи не надав. Про місце, дату і час судового засідання відповідач повідомлявся судом належним чином.

Таким чином, для забезпечення належної реалізації процесуальних прав сторін у справі, суд ухвалою від 05.07.2022 відклав розгляд справи по суті на 19.07.2022.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Згідно з матеріалами справи Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" зареєстровано за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3.

Саме за вказаною адресою направлялась ухвала суду від 28.02.2022.

Доказом вручення зазначеної ухвали суду є поштове повідомлення про вручення №400, відповідно до якого відповідач отримав ухвалу суду 11.04.2022 (а.с. 66 том 1).

Враховуючи дату отримання ухвали суду - 11.04.2022, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 26.04.2022 включно.

Станом на 19.07.2022 відповідач не надав до суду відзив на позов.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022 по теперішній час (19.07.2022), ухвали суду від 25.04.2022, 17.05.2022, 02.06.2022 та 05.07.2022 не були відправлені учасникам даної справи засобами поштового зв`язку.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до вказаних положень, господарським судом було долучено до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа, якими підтверджується, що ухвали суду від 25.04.2022, 17.05.2022, 02.06.2022 та 05.07.2022 були доставлені до електронної скриньки відповідача - - 25.04.2022, 17.05.2022, 02.06.2022 та 05.07.2022.

Таким чином, відповідач, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, отримав зазначені ухвали суду. Зазначене підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 69, 88, 95-96, 108 том 1).

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті була надіслана засобами поштового зв`язку за адресою відповідача, яка отримана ним 06.07.2022. Зазначене підтверджується поштовим повідомленням про вручення №573 (а.с. 107 том 1).

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

У судове засідання 19.07.2022 відповідач явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, а також обізнаність відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.07.2022 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міко-Транс-1" (далі - експедитор, позивач) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (далі - замовник, відповідач) укладено договір №20042021 транспортного експедирування вантажних перевезень у міжнародному сполученні (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору експедитор приймає на себе обов`язки від свого імені та за рахунок замовника організувати надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом з метою його доставки від пунктів відправлення до пунктів призначення згідно з заявками замовника (надалі - послуги транспортного експедирування або послуги). Експедитор також може здійснювати перевезення власним транспортом.

На виконання даного договору експедитор зобов`язаний від свого імені та за рахунок замовника укласти договір перевезення з перевізником та з іншими можливими учасниками транспортного процесу, вчинити всі необхідні дії щодо організації транспортування вантажів, та залучати третіх осіб до декларування вантажу, зберігання його на митному ліцензійному складі, страхування вантажу, у разі вимоги замовника (п. 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору для здійснення кожного перевезення замовник у строк не пізніше 48 годин до бажаної дати початку перевезення оформлює та передає експедитору заявку у двох примірниках (по одному для кожної із сторін), що складена у довільній формі. Заявка повинна бути засвідчена підписом та печаткою замовника. Заявка вважається узгодженою, якщо вона підписана обома сторонами (їх уповноваженими представниками). Заявка обов`язково повинна містити наступну інформацію:

- адреса завантаження й розвантаження вантажу (адреси пунктів відправлення та призначення);

- дата та час подачі автомобіля на завантаження;

- вага, номенклатура та загальна вартість вантажу, кількість місць і вид упаковки;

- адреси відправника й отримувача вантажу із зазначенням контактних телефонів і відповідальних осіб;

- бажаний строк доставки вантажу;

- визначення комплектності документів та вимоги до їх оформлення;

- загальна сума оплати за послуги, пов`язані із перевезенням вантажу, форма розрахунків;

- вказівки щодо страхування вантажу;

-повну, точну і достовірну інформацію щодо виду, найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення (це може бути вага, об`єм, номенклатура та загальна вартість вантажу, кількість місць і вид упаковки, тощо);

- інші вказівки замовника щодо дій з організації транспортування вантажів, які зобов`язаний вчинити експедитор на виконання цього договору.

Відповідно до пункту 2.3 договору підтверджена заявка, після підписання її сторонами, буде розглядатися як додаток до даного договору, що є його невід`ємною його частиною, в якому визначені належні письмові вказівки замовника на організацію і забезпечення транспортування вантажів шляхом укладення від імені експедитора і за рахунок замовника одного чи декількох договорів перевезення у міжнародному автомобільному сполученні. Сторони домовилися, що підтверджена заявка, відправлена за допомогою факсимільного зв`язку, має юридичну силу оригіналу до того часу, поки оригінал не буде підписаний та отриманий сторонами. Сторони повинні здійснити обмін оригіналами до моменту завершення перевезення.

Розрахунки за даним договором проводяться сторонами у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів з рахунку замовника на рахунок експедитора, вказаний в цьому договорі (п. 5.1 договору).

Згідно з пунктом 5.3 договору загальна сума плати за послуги по кожному перевезенню визначається сторонами в заявці, вона включає в себе плату всім учасникам транспортного процесу та плату експедиторові (винагорода за надані послуги транспортного експедирування).

Пунктом 5.7 договору сторони узгодили, що строк проведення розрахунків за договором, тобто за кожне здійснене перевезення, складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з дня отримання оригіналу товарно-транспортної накладної (СМR), засвідченої вантажоодержувачем, акту наданих послуг (виконаних робіт) та рахунку на оплату.

За змістом пункту 5.8 договору за кожним організованим перевезенням сторонами підписується акт наданих послуг (виконаних робіт). У випадку, якщо отриманий від експедитора замовником акт наданих послуг (виконаних робіт) останнім не підписаний, а експедитором не одержано аргументованої письмової відмови від підписання акту, впродовж 10 днів з моменту його отримання замовником, він вважається прийнятим без змін на 11 день.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.02.2022, але в будь-якому разі до моменту виконання грошових зобов`язань. При відсутності пропозиції про припинення дії цього договору за 30 календарних днів до дня закінчення його строку, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах (п. 8.1 договору).

Відповідно до умов договору сторонами були підписані заявки на перевозку №34584 та №35763 (а.с. 16, 29 том 1).

На виконання умов договору та заявок на перевозку №№34584, 35763 експедитор надав замовнику послуги перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями міжнародних товарно-транспортних накладних CMR №089826 та №№1170325, 1169148, які містять підписи та відтиски печаток вантажоодержувачів (графи 24 CMR) та копіями актів наданих послуг №2835 від 01.09.2021, №3525 від 15.10.2021 (а.с. 17, 19, 30-31, 33 том 1).

Позивачем виставлено відповідачу за заявкою №34584 рахунок на оплату №2835 від 17.08.2021 на суму 155877,35грн і за заявкою №35763 рахунок на оплату №3525 від 01.10.2021 на суму 132415,87грн (а.с. 18, 32 том 1).

На підтвердження надсилання на адресу відповідача зазначених рахунків разом із міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR) та актами наданих послуг №2835 від 01.09.2021 та №3525 від 15.10.2021 позивачем надано експрес-накладні ТОВ "Нова Пошта" від 21.09.2021 за №3500, від 26.11.2021 за №0220 про відправку зазначених документів (а.с. 39, 99-100 том 1).

Згідно з відомостями з офіційного веб-сайту "Нова Пошта" відправлення №0220 вручено адресату 29.11.2021, відправлення №3500 вручено адресату 22.09.2021 (а.с. 40-41 том1).

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, за заявкою №34584 на загальну суму 155877,35грн замовником було здійснено, а експедитором зараховано наступні часткові оплати:

91759,97грн. (платіжне доручення №13871 від 28.08.2021 на суму 465303,59грн, з яких 373543,62грн зараховано за попередніми заявками);

19558,69грн (платіжне доручення №17826 від 23.10.2021);

19558,69грн (платіжне доручення №18883 від 16.11.2021) /а.с. 42-44 том 1/.

За вказаних обставин відповідачем не оплачені послуги з перевезення у загальній сумі 157415,87грн, з яких:

25000,00грн - за заявкою №34584 (155877,35 - 91759,97 - 19558,69 - 19558,69 = 25000,00);

132415,87грн - за заявкою №35763.

Надіслана з цього приводу позивачем претензія №797 від 23.12.2021 відповідачем залишена без належного реагування (а.с. 50-54 том 1).

Несплата відповідачем спірної суми за надані послуги з міжнародного автомобільного перевезення й стала причиною спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо виконання позивачем послуг з транспортного експедирування за укладеним із відповідачем договором та щодо виконання/невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з їх оплати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Правовідносини перевезення вантажів та їх експедирування врегульовані главою 32 Господарського кодексу України, главами 51, 65 Цивільного кодексу України, законами України "Про транспорт", "Про транспортно-експедиторську діяльність", Статутом автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Радою Міністрів УРСР від 27.06.1969 №401, а також Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р.

Згідно з частиною першою статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

За приписом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.7 договору сторони узгодили, що строк проведення розрахунків за договором, тобто за кожне здійснене перевезення, складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з дня отримання оригіналу товарно-транспортної накладної (СМR), засвідченої вантажоодержувачем, акту наданих послуг (виконаних робіт) та рахунку на оплату.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що при визначенні строку настання виконання зобов`язань з оплати необхідно приймати до уваги лише докази направлення оригіналів документів за експрес-накладною ТОВ "Нова Пошта" за №0102 від 26.01.2022 (а.с. 48 том 1), оскільки лише із неї можливо встановити які оригінали документів направлялися відповідачу.

Так, за зазначеною експрес-накладною відповідач отримав оригінали документів 08.02.2022, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту "Нова Пошта" за експрес-накладною №0102 (а.с. 49 том 1).

Таким чином, строк виконання зобов`язань з оплати, з урахуванням п. 5.7 договору, настав 23.02.2022.

При цьому, суд не приймає позицію позивача про те, що сторони у заявках №№34584, 35763 погодили інший строк оплати наданих послуг ніж той, який визначений п. 5.7 договору, оскільки умовами спірного договору не передбачено такого порядку зміни строку оплати, як підписання заявок.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у повному обсязі на суму 157415,87грн відповідач не надав і доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Таким чином, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 157415,87грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.6.7 договору у випадку прострочення строків оплати наданих експедитором послуг, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, від суми прострочення.

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 4.6.7 договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 06.10.2021 по 21.02.2022 у сумі 7367,49грн (а.с. 9-10 том 1).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 06.10.2021 по 21.02.2022 у сумі 1195,12грн та інфляційні втрати за період з листопада 2021 року по січень 2022 року у сумі 3363,11грн (а.с. 9-10 том 1).

Враховуючи те, що строк виконання зобов`язань з оплати за спірними заявками настав 23.02.2022, а період нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат закінчується 21.02.2022, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7367,49грн - пені, 1195,12грн - 3% річних, 3363,11грн - інфляційних втрат, задоволенню не підлягають.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог та складає 2361,29грн.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Витрати сторін на правничу допомогу суд вирішив розглядати шляхом винесення додаткового рішення, оскільки позивачем підчас судових дебатів заявлена заява в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77- 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міко-Транс-1" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 169341,59грн, з яких: 157415,87грн основного боргу, 7367,49грн пені, 1195,12грн 3% річних, 3363,11грн інфляційних втрат - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3, ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міко-Транс-1" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 12, ідентифікаційний код 38113552) 157415,87грн - основного боргу, 2361,23грн - витрат по сплаті судового збору.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міко-Транс-1" 7367,49грн - пені, 1195,12грн - 3% річних, 3363,11грн - інфляційних втрат.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 29.07.2022

Суддя В.О. Татарчук