ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2022м. ДніпроСправа № 904/72/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Попової Я.В.

та представників:

позивача: Хлабистіна Д.М. - адвокат, Чвали Л.А. (самопредставництво);

відповідача: Сидорова Ю.В. - адвоката

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 5 725 794,06 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" збитків у сумі 5 725 794,06 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 85 886,91 грн за подання позову позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам податкового законодавства та договору про надання послуг від 14.02.2018 № 00027/ЦТЛ-2018/320 відповідачем (замовником) в Єдиному реєстрі податкових накладних не проведено реєстрацію 38-ми розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму податку 5 725 794,06 грн за перевезення, здійснені в липні - грудні 2018 року, граничним терміном реєстрації яких був липень - грудень 2021 року. За вказаних обставин позивач не зміг зменшити податкові зобов`язання з ПДВ і, відповідно, був змушений віднести 5 725 794,06 грн на збитки.

У відзиві на позов, поданому до суду 25.01.2022, відповідач позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити з наступних підстав.

Так, не оспорюючи та не ставлячи під сумнів зазначені позивачем податкові накладні, правомірність їх складання й сам факт реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), відповідач, разом з тим, посилаючись на роз`яснення Державної податкової служби України, стверджує, що складання у подальшому розрахунків коригування до таких податкових накладних є можливим тільки у разі, якщо платник податку нараховував ПДВ при поставці товарів (послуг), які відповідно до Податкового кодексу України оподатковуються за ставкою 0% або звільнені від оподаткування ПДВ чи не є об`єктом оподаткування ПДВ та відображав у податковому обліку зазначені операції як оподатковувані, а суми утриманого податку вносив до бюджету. При цьому суми ПДВ, нараховані за такою операцією, підлягають коригуванню виключно за умови повернення покупцям сплаченого ними податку під час придбання таких товарів (послуг). Оскільки суми ПДВ позивачем не повертались відповідачу, то позивач не має права складати розрахунки коригування, тим більше направляти їх відповідачу з метою реєстрації в ЄРПН.

Також відповідач зауважує, що жодних строків реєстрації розрахунків коригування укладеним між сторонами договором не передбачено; розрахунки коригування, що складені позивачем та направлені відповідачу, були вчасно, у встановлені податковим законодавством строки направлені останнім до ЄРПН для реєстрації, але були відхилені податковим органом із причин, зазначених у відповідних квитанціях до них. На думку відповідача за таких обставин з його боку відсутнє порушення господарських зобов`язань.

Аналізуючи норми податкового законодавства, зокрема статті 198, 201 Податкового кодексу України, посилаючись на лист Міністерства фінансів України № 11310-09-10/2681 від 31.01.2018 та лист Державної фіскальної служби України № 18983/7/99-99-15-03-02-17 від 22.06.2018, відповідач доходить висновку, що платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкову накладну/розрахунок коригування, складені починаючи з 01 липня 2015 року, протягом 1095 календарних днів з дати їх складення; розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований у зв`язку із сплином терміну, встановленого статтею 102 розділу II Кодексу.

Посилаючись на пункт 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідач зауважує, що на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно) в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. Враховуючи дію карантину, строк 1095 календарних днів не можна вважати таким, що сплинув; розрахунки коригування, навіть за умови їх правомірного складення позивачем, можуть бути зареєстровані в ЄРПН протягом строку, що не сплинув, після завершення карантину; обов`язок платника податків щодо реєстрації розрахунків коригування може бути реалізовано та не обмежено в часі, що, у свою чергу, може свідчити про передчасність їх віднесення позивачем на збитки та звернення з позовом до суду.

Підсумовуючи свої заперечення проти позову, відповідач указує на те, що в його діях повністю відсутній склад господарського правопорушення, необхідний для покладення відповідальності за понесені позивачем збитки у розумінні статті 225 Господарського кодексу України (а.с. 130 221 том 1).

07.02.2022 позивач подав відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується з огляду на таке.

Позивач звертає увагу суду на те, що строки реєстрації розрахунків коригування, як і податкових накладних, не можуть встановлюватися двосторонніми договорами, оскільки визначені Податковим кодексом України і є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами господарювання.

Розрахунки коригувань до податкових накладних направлялися відповідачу у встановлені законом строки засобами програмного забезпечення через сервіс електронного документообігу «М.Е.Doc» для подальшої їх реєстрації в ЄРПН. Причиною відхилення розрахунків коригувань до податкових накладних є те, що відповідач не дотримувався порядку черговості реєстрації розрахунків коригувань у ЄРПН і направляв на реєстрацію одразу декілька розрахунків коригувань.

Твердження відповідача про безпідставність складання розрахунків коригування позивач спростовує, посилаючись на нормативні приписи п.п. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України та факт здійснення ним міжнародних перевезень.

Щодо зупинення перебігу строків давності у зв`язку із запровадженням карантину, позивач зауважує, що до спірних правовідносин воно не має відношення, оскільки стосується лише стягнення податкових штрафів та пені (а.с. 222 229 том 1).

У запереченні на відповідь на відзив, що надійшло до суду 18.02.2022, відповідач підтримав свою правову позицію, викладену у відзиві на позов. При цьому додатково зазначив, що доводи позивача про недотримання відповідачем черговості або кількості реєстрації розрахунків коригування не мають під собою нормативного обґрунтування, оскільки такі розрахунки направляються до ЄРПН з метою коригування податкового кредиту або податкових зобов`язань з ПДВ до індивідуально визначеної податкової накладної, про що вказується в самому розрахунку коригування, а тому черговість чи кількість у даному випадку не має жодного значення (а.с. 232 234 том 1).

Ухвалою суду від 10.01.2022 позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.02.2022, після чого протокольною ухвалою від 08.02.2022 підготовче засідання відкладено на 01.03.2022.

У призначений судом час підготовче засідання не відбулося у зв`язку з обставинами, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 21.04.2022 чергове підготовче засідання було призначено на 05.05.2022, за наслідком якого підготовче провадження було закрито з призначенням судового розгляду справи по суті на 24.05.2022.

У зв`язку з неявкою представника відповідача у судове засідання ухвалою суду від 24.05.2022 розгляд справи було відкладено на 14.06.2022, після чого протокольними ухвалами оголошувалася перерва до 23.06.2022, 04.07.2022, 11.07.2022.

Під час розгляду справи по суті представники сторін надали пояснення, аналогічні за змістом поданим заявам по суті справи.

За наслідком судового засідання 11.07.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі перевізник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 00027/ЦТЛ-2018/320 від 14.02.2018 (далі договір).

Предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору).

Права і обов`язки сторін за договором визначені розділом 2 договору.

Згідно з пунктами 2.1.6, 2.1.10 договору замовник зобов`язаний оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги із сум внесеної передоплати за кодом платника; своєчасно реєструвати розрахунки коригувань до податкових накладних у ЄРПН у строки, встановлені розділом 4 договору.

Так, розрахунки за цим договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця» (п. 4.1 договору).

Оплата послуг здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника (п. 14.2 договору).

Одержані кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника (п. 4.3 договору).

У міру виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу (п. 4.5 договору).

Пунктом 8.1 договору сторони передбачили можливість використання електронного документообігу.

За змістом пункту 8.2 договору для організації електронного документообігу використовуються інформаційні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО (програмно-апаратний комплекс «Архів електронного документообігу залізничного транспорту» з комплексною системою захисту інформації відповідно до вимог законодавства України).

Електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення наступних документів з накладенням електронного підпису: замовлення на перевезення вантажів форми ГУ-12; накладна та супроводжувальні документи при перевезенні у внутрішньому сполученні; накладна УМВС при перевезенні порожніх власних вагонів між Україною, Російською Федерацією та Республікою Білорусь; податкова накладна; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Договір набуває чинності з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням електронного підпису в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018.

Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 12.1 договору).

У межах укладеного між сторонами договору та відповідно до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (зареєстровано в МЮ України 24.11.2000 р. за № 864/5085), відповідач здійснював попередню оплату за договірні послуги, яку позивач зараховував на особовий рахунок відповідача з наступним складанням та реєстрацією в ЄРПН податкових накладних за ставкою 20%, а саме:

№ 19262 від 18.07.2018 на суму 1 350 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 22 500,00 грн;

№ 22508 від 20.07.2018 на суму 10 950 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 825 000,00 грн;

№ 22508 від 20.07.2018 на суму 10 950 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 825 000,00 грн;

№ 22508 від 20.07.2018 на суму 10 950 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 825 000,00 грн;

№ 22508 від 20.07.2018 на суму 10 950 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 825 000,00 грн;

№ 22508 від 20.07.2018 на суму 10 950 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 825 000,00 грн;

№ 25816 від 24.07.2018 на суму 3 600 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 600 000,00 грн;

№ 25816 від 24.07.2018 на суму 3 600 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 600 000,00 грн;

№ 25816 від 24.07.2018 на суму 3 600 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 600 000,00 грн;

№ 22508 від 20.07.2018 на суму 10 950 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 825 000,00 грн;

№ 30895 від 27.07.2018 на суму 12 100 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 016 666,67 грн;

№ 30895 від 27.07.2018 на суму 12 100 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 016 666,67 грн;

№ 30895 від 27.07.2018 на суму 12 100 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 016 666,67 грн;

№ 30895 від 27.07.2018 на суму 12 100 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 016 666,67 грн;

№ 6966 від 07.09.2018 на суму 11 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 916 666,67 грн;

№ 5208 від 05.10.2018 на суму 12 700 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 116 666,67 грн;

№ 5208 від 05.10.2018 на суму 12 700 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 116 666,67 грн;

№ 7903 від 08.10.2018 на суму 3 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 583 333,33 грн;

№ 7903 від 08.10.2018 на суму 3 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 583 333,33 грн;

№ 9203 від 09.10.2018 на суму 5000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 833 333,33 грн;

№ 11149 від 10.10.2018 на суму 1 150 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 191 666,67 грн;

№ 12013 від 11.10.2018 на суму 4 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 750 000,00 грн;

№ 34892 від 31.10.2018 на суму 4 100 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 683 333,33 грн;

№ 17365 від 16.11.2018 на суму 10 700 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 783 333,33 грн;

№ 26065 від 23.11.2018 на суму 11 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 916 666,67 грн;

№ 26065 від 23.11.2018 на суму 11 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 916 666,67 грн;

№ 4360 від 06.12.2018 на суму 2 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 416 666,67 грн;

№ 6527 від 07.12.2018 на суму 14 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 333 333,33 грн;

№ 6527 від 07.12.2018 на суму 14 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 333 333,33 грн;

№ 6527 від 07.12.2018 на суму 14 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2 333 333,33 грн;

№ 14504 від 14.12.2018 на суму 10 910 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 818 333,33 грн;

№ 14504 від 14.12.2018 на суму 10 910 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 818 333,33 грн;

№ 21855 від 21.12.2018 на суму 20 400 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 3 400 000,00 грн;

№ 21855 від 21.12.2018 на суму 20 400 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 3 400 000,00 грн;

№ 21855 від 21.12.2018 на суму 20 400 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 3 400 000,00 грн;

№ 28744 від 28.12.2018 на суму 30 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 000 000,00 грн;

№ 28744 від 28.12.2018 на суму 30 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 000 000,00 грн;

№ 28744 від 28.12.2018 на суму 30 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5 000 000,00 грн.

Усього на суму 436 120 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 72 484 166,67 грн.

Зазначена обставина сторонами визнається й спір щодо цього відсутній. За змістом частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Сторони також визнають, що у подальшому позивачем у взаємовідносинах з відповідачем здійснювались міжнародні перевезення з нульовою ставкою оподаткування, що стало підставою для коригування ним своїх зобов`язань з ПДВ шляхом складання розрахунків коригування до раніше складених податкових накладних (далі спірні розрахунки коригування) щодо зменшення ПДВ на загальну суму 5 725 794,06 грн, а саме:

№ 20271 від 18.07.2018 до податкової накладної № 19262 від 18.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 28 279,63 грн;

№ 22966 від 20.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 912,22 грн;

№ 22968 від 20.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 61 677,75 грн;

№ 23802 від 21.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 260 950,27 грн;

№ 24222 від 22.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 97 642,07 грн;

№ 25365 від 23.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на суму 187 814,13 грн;

№ 26649 від 24.07.2018 до податкової накладної № 25816 від 24.07.2018 щодо зменшення ПДВ на суму 6,43 грн;

№ 26651 від 24.07.2018 до податкової накладної № 25816 від 24.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 439 802,27 грн;

№ 29483 від 26.07.2018 до податкової накладної № 25816 від 24.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 160 191,30 грн;

№ 29484 від 26.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 36 967,25 грн;

№ 31497 від 27.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 96 573,23 грн;

№ 31808 від 28.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 85 612,23 грн;

№ 32471 від 29.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 154 037,38 грн;

№ 33939 від 30.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 364 751,33 грн;

№ 8575 від 09.09.2018 до податкової накладної № 6966 від 07.09.2018 щодо зменшення ПДВ на 191 301,00 грн;

№ 7057 від 06.10.2018 до податкової накладної № 5208 від 05.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 73 980,53 грн;

№ 7600 від 07.10.2018 до податкової накладної № 5208 від 05.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 394 347,00 грн;

№ 8733 від 08.10.2018 до податкової накладної № 7903 від 08.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 6,43 грн;

№ 8735 від 08.10.2018 до податкової накладної № 7903 від 08.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 323 812,77 грн;

№ 10241 від 09.10.2018 до податкової накладної № 9203 від 09.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 228 168,45 грн;

№ 11679 від 10.10.2018 до податкової накладної № 11149 від 10.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 121 699,57 грн;

№ 12566 від 11.10.2018 до податкової накладної № 12013 від 11.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 388 843,53 грн;

№ 36459 від 31.10.2018 до податкової накладної № 34892 від 31.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 83 529,95 грн;

№ 21355 від 19.11.2018 до податкової накладної № 17365 від 16.11.2018 щодо зменшення ПДВ на 81 646,47 грн;

№ 28278 від 25.11.2018 до податкової накладної № 26065 від 23.11.2018 щодо зменшення ПДВ на 145 192,83 грн;

№ 29752 від 26.11.2018 до податкової накладної № 26065 від 23.11.2018 щодо зменшення ПДВ на 107 589,50 грн;

№ 5463 від 06.12.2018 до податкової накладної № 4360 від 06.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 176 121,17 грн;

№ 7540 від 08.12.2018 до податкової накладної № 6527 від 07.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 145 204,52 грн;

№ 8221 від 09.12.2018 до податкової накладної № 6527 від 07.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 199 962,07 грн;

№ 9038 від 10.12.2018 до податкової накладної № 6527 від 07.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 183 293,68 грн;

№ 15196 від 15.12.2018 до податкової накладної № 14504 від 04.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 89 727,88 грн;

№ 15959 від 16.12.2018 до податкової накладної № 14504 від 04.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 140 576,73 грн;

№ 24854 від 24.12.2018 до податкової накладної № 21855 від 21.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 69 097,23 грн;

№ 25180 від 25.12.2018 до податкової накладної № 21855 від 21.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 210 909,17 грн;

№ 26227 від 26.12.2018 до податкової накладної № 21855 від 21.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 82 796,10 грн;

№ 30051 від 29.12.2018 до податкової накладної № 28744 від 28.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 53 785,55 грн;

№ 30627 від 30.12.2018 до податкової накладної № 28744 від 28.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 83 524,87 грн;

№ 31076 від 31.12.2018 до податкової накладної № 28744 від 28.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 175 459,57 грн.

У період з 20.07.2018 по 03.01.2019, у міру здійснення для відповідача міжнародних перевезень з нульовою ставкою оподаткування, з метою зменшення податкових зобов`язань перед державним бюджетом спірні розрахунки коригування були надіслані позивачем відповідачу за допомогою електронного документообігу для подальшої реєстрації останнім в ЄРПН, що підтверджується відповідними протоколами руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій (а.с. 22 98 том 1).

Спірні розрахунки коригування направлялися відповідачем для реєстрації до Державної податкової служби України, однак у прийнятті їх було відмовлено, що знайшло своє відображення у відповідних квитанціях податкового органу із узагальненими застереженнями «рядок відсутній у податковій накладній, що коригується» (а.с. 162 221 том 1).

Подальших заходів щодо реєстрації спірних розрахунків коригування відповідач не вчиняв, на звернення позивача з листом-вимогою № ЄРЦ-5/4826-ю від 19.08.2020 та претензію № ЄРЦ-05/5155-ю від 06.09.2021 не відреагував, що й стало причиною виникнення спору (а.с. 99 102, 105 108 том 1).

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми збитків.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі ПК України), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку з ПДВ встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (абз. 1 п.201.7 ст. 201 ПК України).

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

За вказаних обставин складання позивачем з наступною реєстрацією ним податкових накладних в ЄРПН за кожним фактом отримання від відповідача попередньої оплати на загальну суму 436 120 000,00 грн та з відображенням ПДВ за ставкою 20% є цілком законним, що, у свою чергу, є підставою для нарахування позивачем й виникнення у останнього податкових зобов`язань з ПДВ за вказаною ставкою, а у відповідача - права на формування податкового кредиту на цю ж суму ПДВ у рахунок зменшення своїх податкових зобов`язань.

За змістом пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно з підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Сторони єдині стосовно того, що після реєстрації позивачем в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 436 120 000,00 грн останнім надавалися відповідачу послуги з міжнародних перевезень, які оформлювалися єдиним міжнародним перевізним документом.

Відтак, згідно з частиною першою статті 75 Господарського процесуального кодексу України зазначена обставина доказуванню не підлягає.

Відповідно до підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПК України міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою.

Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

За таких обставин очевидно, що нарахування позивачем 20% ПДВ у складі ціни послуг за договором на суму попередньої оплати відповідача та здійснення після цього позивачем на користь відповідача міжнародних перевезень за єдиним міжнародним перевізним документом, фактично змінило ціну послуг, на які позивач складав і реєстрував податкові накладні, оскільки таке міжнародне перевезення підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою.

Отже, зміна (зменшення) суми компенсації вартості фактично наданих послуг має наслідком обов`язкове коригування суми податкових зобов`язань постачальника та податкового кредиту отримувача послуги на підставі розрахунку коригування до податкової накладної. Такий розрахунок складається позивачем та підлягає реєстрації в ЄРПН відповідачем, для чого постачальник (позивач) надсилає складений ним розрахунок коригування отримувачу (відповідачу).

Викладене свідчить про неприйнятність доводів відповідача про можливість коригування раніше визначеного ПДВ, нарахованого за операціями між сторонами, виключно за умови повернення покупцям сплаченого ними податку під час придбання таких товарів (послуг). Посилання відповідача при цьому на роз`яснення Державної податкової служби, долученого до відзиву на позов, судом відхиляється, оскільки воно не має вихідних даних і стосується іншої ситуації умов коригування суми ПДВ, яка була помилково нарахована, що не є подібною ситуацією у спірних правовідносинах у цій справі (а.с. 146-147 том 1).

Складення та надсилання позивачем на адресу відповідача спірних розрахунків коригування до раніше складених податкових накладних у рахунок зменшення ПДВ на суму 5 727 794,06 грн підтверджується наданими позивачем доказами протоколами руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій (а.с. 22 98 том 1).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, зважаючи на зазначені в цих протоколах дати отримання відповідачем розрахунків коригування та з урахуванням приписів статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строку, спірні розрахунки коригування відповідач повинен був зареєструвати в податковому органі у такі строки:

№ 20271 від 18.07.2018 до податкової накладної № 19262 від 18.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 28 279,63 грн не пізніше 06.08.2018;

№ 22966 від 20.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 912,22 грн - не пізніше 08.08.2018;

№ 22968 від 20.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 61 677,75 грн не пізніше 08.08.2018;

№ 23802 від 21.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 260 950,27 грн не пізніше 08.08.2018;

№ 24222 від 22.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 97 642,07 грн не пізніше 08.08.2018;

№ 25365 від 23.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на суму 187 814,13 грн не пізніше 20.08.2018;

№ 26649 від 24.07.2018 до податкової накладної № 25816 від 24.07.2018 щодо зменшення ПДВ на суму 6,43 грн не пізніше 10.08.2018;

№ 26651 від 24.07.2018 до податкової накладної № 25816 від 24.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 439 802,27 грн не пізніше 10.08.2018;

№ 29483 від 26.07.2018 до податкової накладної № 25816 від 24.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 160 191,30 грн не пізніше 20.08.2018;

№ 29484 від 26.07.2018 до податкової накладної № 22508 від 20.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 36 967,25 грн не пізніше 20.08.2018;

№ 31497 від 27.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 96 573,23 грн не пізніше 14.08.2018;

№ 31808 від 28.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 85 612,23 грн не пізніше 14.08.2018;

№ 32471 від 29.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 154 037,38 грн не пізніше 14.08.2018;

№ 33939 від 30.07.2018 до податкової накладної № 30895 від 27.07.2018 щодо зменшення ПДВ на 364 751,33 грн не пізніше 15.08.2018;

№ 8575 від 09.09.2018 до податкової накладної № 6966 від 07.09.2018 щодо зменшення ПДВ на 191 301,00 грн не пізніше 27.09.2018;

№ 7057 від 06.10.2018 до податкової накладної № 5208 від 05.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 73 980,53 грн не пізніше 02.11.2018;

№ 7600 від 07.10.2018 до податкової накладної № 5208 від 05.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 394 347,00 грн не пізніше 13.11.2018;

№ 8733 від 08.10.2018 до податкової накладної № 7903 від 08.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 6,43 грн не пізніше 02.11.2018;

№ 8735 від 08.10.2018 до податкової накладної № 7903 від 08.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 323 812,77 грн не пізніше 02.11.2018;

№ 10241 від 09.10.2018 до податкової накладної № 9203 від 09.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 228 168,45 грн не пізніше 02.11.2018;

№ 11679 від 10.10.2018 до податкової накладної № 11149 від 10.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 121 699,57 грн не пізніше 02.11.2018;

№ 12566 від 11.10.2018 до податкової накладної № 12013 від 11.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 388 843,53 грн не пізніше 02.11.2018;

№ 36459 від 31.10.2018 до податкової накладної № 34892 від 31.10.2018 щодо зменшення ПДВ на 83 529,95 грн не пізніше 20.11.2018;

№ 21355 від 19.11.2018 до податкової накладної № 17365 від 16.11.2018 щодо зменшення ПДВ на 81 646,47 грн не пізніше 12.12.2018;

№ 28278 від 25.11.2018 до податкової накладної № 26065 від 23.11.2018 щодо зменшення ПДВ на 145 192,83 грн не пізніше 27.12.2018;

№ 29752 від 26.11.2018 до податкової накладної № 26065 від 23.11.2018 щодо зменшення ПДВ на 107 589,50 грн не пізніше 14.12.2018;

№ 5463 від 06.12.2018 до податкової накладної № 4360 від 06.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 176 121,17 грн не пізніше 29.12.2018;

№ 7540 від 08.12.2018 до податкової накладної № 6527 від 07.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 145 204,52 грн не пізніше 02.01.2019;

№ 8221 від 09.12.2018 до податкової накладної № 6527 від 07.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 199 962,07 грн не пізніше 02.01.2019;

№ 9038 від 10.12.2018 до податкової накладної № 6527 від 07.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 183 293,68 грн не пізніше 17.01.2019;

№ 15196 від 15.12.2018 до податкової накладної № 14504 від 04.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 89 727,88 грн не пізніше 08.01.2019;

№ 15959 від 16.12.2018 до податкової накладної № 14504 від 04.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 140 576,73 грн не пізніше 08.01.2019;

№ 24854 від 24.12.2018 до податкової накладної № 21855 від 21.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 69 097,23 грн не пізніше 17.01.2019;

№ 25180 від 25.12.2018 до податкової накладної № 21855 від 21.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 210 909,17 грн не пізніше 17.01.2019;

№ 26227 від 26.12.2018 до податкової накладної № 21855 від 21.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 82 796,10 грн не пізніше 17.01.2019;

№ 30051 від 29.12.2018 до податкової накладної № 28744 від 28.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 53 785,55 грн не пізніше 18.01.2019;

№ 30627 від 30.12.2018 до податкової накладної № 28744 від 28.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 83 524,87 грн не пізніше 18.01.2019;

№ 31076 від 31.12.2018 до податкової накладної № 28744 від 28.12.2018 щодо зменшення ПДВ на 175 459,57 грн не пізніше 18.01.2019.

Відповідач у зазначені строки спірні розрахунки коригування не зареєстрував, як не зареєстрував і протягом 1095 календарних днів (відповідно до пункту 192.1 статті 192 та пункту 198.6 статті 198 ПК України) з дати їх складання позивачем (липень грудень 2018 року), а саме не пізніше липня грудня 2021 року, що позбавило позивача зменшити суму податкових зобов`язань на 5 725 794,06 грн.

При цьому твердження відповідача з посиланням на пункт 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України про зупинення перебігу строків давності для реєстрації спірних розрахунків коригування у зв`язку із запровадженням карантину є помилковим.

Так, за змістом пункту 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Стаття 102 ПК України відноситься до правових норм глави 9 розділу ІІ «Адміністрування податків, зборів, платежів» що стосується погашення податкового боргу платників податків.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

З огляду на викладене визначені у статті 102 ПК України строки давності стосуються винятково адміністрування податків, зборів, платежів.

Згідно з підпунктом 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом;

Отже, строки давності, передбачені статтею 102 ПК України, обов`язкові для контролюючих органів та їх посадових осіб і не стосуються строків для вчинення дій з реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних платниками податків.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18; п. 49 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі 910/3338/22).

Зважаючи на зазначені правові норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Такий висновок відповідає висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 (п. 14).

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язків елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (п.п. 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18; п. 51 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21).

Судом встановлено, що відповідач усупереч вимогам пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував спірні розрахунки коригування до податкових накладних, можливість їх реєстрації втрачена, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права на зменшення своїх податкових зобов`язань на суму 5 725 794,06 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних та неможливістю зменшити позивачем податкових зобов`язань з ПДВ на вказану суму, що фактично є збитками позивача.

Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 у подібних правовідносинах щодо питання правової природи збитків внаслідок невиконання податкових зобов`язань, зазначивши про те, що хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків.

Доводи відповідача про виконання ним вимог закону щодо подання на реєстрацію спірних розрахунків коригування, а неприйняття їх податковим органом мало місце з підстав, що зазначені у квитанціях, які не залежать від нього, не звільняють його від відповідальності. У будь-якому разі обов`язок щодо реєстрації розрахунків коригування у спірних правовідносинах покладено законом на відповідача; відповідач не довів помилок позивача під час складання ним спірних розрахунків коригування; відповідач не позбавлений був можливості взаємодії з позивачем та податковим органом для повторного подання в межах законодавчо встановлених граничних строків спірних розрахунків коригування; безпосереднє дослідження судом разом із сторонами у судовому засіданні спірних розрахунків коригування до податкових накладних підтвердило доводи позивача щодо можливості відмови у прийнятті розрахунків коригування внаслідок недотримання відповідачем черговості подання на реєстрацію декількох розрахунків коригування, складених до однієї податкової накладної.

Жодних інших заперечень проти обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, відповідач у відзиві не зазначив.

Згідно з частиною четвертою статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відтак, відповідач не довів належними й допустимими доказами відсутність своєї вини у завданих позивачу збитках.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд, керуючись, серед іншого, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, зауважує, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

За викладених обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 85 886,91 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" особі Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення збитків у сумі 5725794,06 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (ідентифікаційний код: 24432974; місцезнаходження: 50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40081279; місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Уманська, буд. 5) збитки в сумі 5 725 794,06 грн, судовий збір у сумі 85 886,91 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.07.2022.

Суддя І.І. Колісник