АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1556/21
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ ЦЕМЕНТ адвокат Закамська Г.І.

від СП ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі ТОВ) адвокат Монастирський І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021

по справі №916/1556/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ

до Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ФІДЕЛІС

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна

про стягнення 1 511 032,70 грн

ВСТАНОВИВ

У червні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) про стягнення 1511032,70 грн., з яких: 1022234,05 грн. основного боргу, 217248,48 грн. інфляційних втрат, 185766,53 грн. штрафних санкцій та 85783,64 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу в частині поставки обумовленого договором товару та неповернення відповідачем суми попередньої оплати за вказаним договором.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції суд першої інстанції дійшов висновку, відповідач виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу та поставив обумовлений договором товар у визначений пункт призначення, виконавши при цьому вказівки самого позивача по передачі товару обраному позивачем перевізнику, дані якого позивач повідомив відповідачу для оформлення ТТН.

Не погодившись із даним рішенням до Південного-західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ ЦЕМЕНТ з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 року по справі №916/1556/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції припустився неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи, неправильної оцінки та дослідження доказів по справі, невідповідності висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, з огляду на таке.

Так апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач не визнавав водія перевізника, як уповноважену особу для отримання Товару в місці поставки та на умовах, визначених в Договорі, та не надавав відповідачу вказівок щодо передачі товару водію перевізника та приймання Товару від імені позивача водієм перевізника. Позивач лише повідомив дані транспортного засобу, який був найнятий апелянтом для перевезення Товару.

Як стверджує апелянт, для приймання Товару позивачем було призначено, як уповноважену особу, фахівця Сироватко Ю. В., на якого було видано довіреність, жодна інша особа, окрім Сироватко Ю. В., не була уповноважена позивачем на отримання Товару, не мала можливості та юридичних підстав отримати Товар від імені позивача та здійснити процес прийомки Товару належним чином. При цьому, за твердженням апелянта, відповідача було належним чином повідомлено про уповноваження саме даної особи на отримання товару.

Скаржник також відзначає, що судом першої інстанції визначено, як недолік оформлення ТТН, передачу Товару по ТТН не від відповідача, а від Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «СУМІТЕК Україна». При цьому, як вважає скаржник, судом не враховано відсутність будь-яких документів, які б підтверджували повноваження Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «СУМІТЕК Україна» на передачу Товару від імені відповідача. Не зважаючи на те, що апелянт не одноразово звертав увагу суду про відсутність доказів та документів, які б засвідчували повноваження Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «СУМІТЕК УКРАЇНА» на передачу Товару від імені відповідача, суд першої інстанції не вимагав від відповідача надати докази вчинення дій та не встановив факт відсутності повноважень у Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «СУМІТЕК УКРАЇНА», тим самим, як вважає апелянт, суд порушив принципи доказування в господарському процесі.

Також, як вважає апелянт, місцевим господарським судом не було враховано, що під час передачі Товару водію перевізника сторонами не було здійснено необхідних дій для приймання-передачі Товару, а саме перевірка працездатності та комплектності Товару, наявності додаткового обладнання, передбаченого в Додатку №1 до Договору (основна специфікація), отримання необхідної технічної документації та отримання ріп-коду доступу для запуску Товару та, відповідно, для тестового запуску Товару.

Відсутність фактичних дій направлених на передачу Товару, передача Товару неуповноваженою особою неуповноваженій особі, на думку апелянта, свідчить про те, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо передачі Товару.

З приводу висновків суду першої інстанції про домовленість сторін про зміну місця порядку передачі Товару, апелянт зазначає, що місце поставки та відповідні умови були погоджені сторонами у договорі, а особи, які здійснювали електронне листування, на яке послався місцевий господарський суд, не мали повноважень для зміни умов Договору, а саме щодо визначення умов та порядку приймання Товару та документів, які підтверджують перехід права власності на Товар.

Щодо посилання місцевого господарського суду на наявну у матеріалах справи ТТН, апелянт зазначає, що вона не дає можливості встановити, що господарська операція була здійснена між сторонами, оскільки Вантажовідправником визначено третю особу та доказів її повноважень Відповідачем так і не було надано суду, а підпис та печатка вантажотримувача відсутні у ТТН.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1556/21 за апеляційною скаргою ТОВ ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 та призначено справу до розгляду на 03.02.2022.

У зв`язку з відпусткою судді Мишкіної М.А. з 01.02.2022 по 04.02.2022 та тимчасовою непрацездатністю судді Лавриненко Л.В. з 24.01.2022, судове засідання 03.02.2022 у справі №916/1556/21 не відбулось.

Ухвалою суду від 07.02.2022 розгляд справи було призначено на 21.02.2022.

18.02.2022 за відповідним розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1556/21 у зв`язку із звільненням у відставку та відрахуванням судді Мишкіної М.А. зі штату суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2022 для розгляду справи №916/1556/21 за апеляційною скаргою ТОВ ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2022 справу №916/1556/21 за апеляційною скаргою ТОВ ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що виконав у належний спосіб договірне зобов`язання відповідно до ч.2 ст.664 ЦК України. Натомість, на думку відповідача, позивачем не надано належних доказів на підтвердження уповноваження саме Сироватко Ю.В. на отримання товару за договором, зокрема відрядження названого працівника, тощо. Відсутність відрядження, як вважає відповідач, виключає право і обов`язок посадових осіб власника обумовленого договором складу видати сторонній особі перепустку на територію підприємства. Водночас, відсутність відрядження призначеного позивачем для прийманні товару його працівника не звільняє відповідача від договірного обов`язку передати цей товар призначеному тим же позивачем перевізнику - «ТК ФІДЕЛІС»

Відповідач вважає, що у даному випадку, відсутній жодний причинний зв`язок між узгодженим за господарськими договорами між сторонами та третіми особами по даній справі порядком відвантаження товару, та збитками позивача, які спричинені кримінальним правопорушенням.

Також відповідач вважає, що позивач здійснив довільну компіляцію правових наслідків, які передбачені законом за порушення договірних відносин купівлі - продажу, із одночасним застосуванням юридичних механізмів, які передбачені для недоговірних (деліктних) відносин, зокрема відшкодування шкоди (збитків).

Крім того, відповідач наголошує на тому, що розгляд деліктних зобов`язань - відшкодування заподіяної кримінальним провадженням шкоди не підсудний господарським судам, а відноситься до кримінально - процесуальної юрисдикції.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі №916/1556/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 було оголошено перерву до 16.03.2022.

Судове засідання по справі №916/1556/21, призначене на 16.03.2022 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Лавриненко Л.В. у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 480 від 18.05.2022, у зв`язку з перебування судді Лавриненко Л.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1556/21.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2022 для розгляду справи №916/1556/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Філінюка І.Г., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 справу №916/1556/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Таран С.В., Філінюка І.Г. та призначено до розгляду на 23.06.2022.

Ухвалою суду від 23.06.2022 відкладено розгляд справи №916/1556/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 на 20.07.2022.

Під час судового засідання від 20.07.2022 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами апелянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи те, що явка представників третіх осіб обов`язковою судом апеляційної інстанції не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку щодо можливості розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану справу №916/1556/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ на рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 на 20.07.2022 було розглянуто Південно-західним апеляційним господарським судом у розумний строк, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ (покупець, позивач) та Спільним підприємством ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) (продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №ТП-18-008, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив новий нижче вказаний дизельний навантажувач Тойота, що надалі іменується товар:

- дизельний навантажувач Тойота Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F (Специфікація відповідно до Додатку №1); кількість - 1 шт.; ціна (usd) - 31410,83; ціна (грн.) - 823906,07; сума (грн.) - 823906,07;

- ПДВ (20%): ціна (usd) - 6282,17; сума (грн.): 164781,32 грн.;

- всього на умовах DDP, м. Київ: ціна (usd) - 37693,00; сума (грн.): 988687,39 грн.

Згідно з п.п. 2.1-2.6 договору умови поставки товару узгоджені як DDP склад Продавця за адресою: Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010. Повідомлення Про готовність товару до відвантаження на складі в Україні буде направлено покупцю впродовж 21 (двадцяти одного) робочого дня від дати підписання договору обома сторонами. Товар буде переданий у розпорядження покупця протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання продавцем загальної суми договору відповідно до статті 3 цього договору. Датою поставки товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній, яка передається разом з товаром і підписана уповноваженими представниками обох сторін договору. Дострокова оплата дозволяється. Дострокова поставка дозволяється.

У відповідності до п.п. 3.1-3.5 договору загальна вартість товару за договором складає 988687,39 грн. (дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят сім гривень 28 коп.), включаючи ПДВ - 164781,21 грн., що є еквівалентом 37693,00 доларів США (тридцять сім тисяч шістсот дев`яносто три доларів США), включаючи ПДВ - 6282,17 доларів США, за курсом продажу, встановленим на Міжбанківський валютній біржі (https://index.minfin.com.ua/exchange/archive/mb/rate/2018-07-11) 26,23 грн. за 1 долар США станом на 11.07.2018. Повний платіж за договором здійснюється банківським переказом (платіжним дорученням) в українських гривнях в сумі згідно рахунку продавця покупцю. Покупець сплачує продавцю загальну суму договору в гривнях на підставі рахунку продавця впродовж 3 (трьох) банківських днів з дати надсилання продавцем повідомлення Про готовність товару до відвантаження на складі в Україні. У разі зміни курсу долару США на Міжбанківський валютній біржі більше ніж на 1% від зафіксованого в даному договорі (п.3.1), то сума оплати в гривнях мас бути змінена пропорційно курсу на Міжбанківський валютній біржі, який діє на дату здійснення відповідної оплати. Платежі здійснюються на ім`я СП ТОВ ЮЖТЕХСЕРВІС на його рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ ПУМБ, м. Київ.

Відповідно до п.п. 5.1-5.4 договору прямий матеріальний збиток, заподіяний невиконанням та/або неналежним виконанням умов договору, який одна його сторона завдала іншій його стороні, підлягає відшкодуванню в повному обсязі стороною, яка завдала такої шкоди згідно з чинним законодавством України. Непрямий збиток і упущена вигода відшкодуванню не підлягають. За порушення термінів поставки товару, передбачених статтею 2 цього договору, продавець сплачує покупцю неустойку (штраф) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми передплати за кожен день прострочення. За порушення термінів оплати товару, передбачених статтею 3 цього договору, покупець сплачує продавцю неустойку (штраф) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення. У разі, якщо продавець не отримає оплату за товар протягом 14 (чотирнадцяти) днів від дати отримання покупцем повідомлення Про готовність товару до відвантаження на складі в Україні, продавець має право реалізувати товар іншим покупцям за умови повідомлення про це покупця у письмовому вигляді (факсом або електронною поштою).

Згідно з п.п. 7.1-7.2 договору покупець і продавець приймуть заходи до вирішення всіх суперечок і розбіжностей, що можуть виникнути з договору або у зв`язку з ним, шляхом переговорів. У разі якщо сторони не зможуть дійти згоди, всі суперечки і розбіжності передаються на розгляд до Господарського суду відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до п.п. 8.1, 8.7 договір являє собою повну угоду між сторонами щодо предмету договору. При цьому, всі попередні угоди, формулювання, заяви, переговори і взаємні зобов`язання, як в усному, так і в письмовому вигляді, припиняють свою дію. Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до моменту його повного виконання сторонами.

Додатком №1 до договору купівлі-продажу №ТП-18-008 від 11.07.2018 є основна специфікація.

Матеріали справи містять повідомлення Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) про готовність товару до відвантаження на складі України від 07.08.2018 №05-08-128, в якому зазначено наступне: Відповідно до умов Договору купівлі-продажу №ТП-18-008 від 11.07.2018 повідомляємо вам, що дизельний навантажувач ТОЙОТА Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F знаходиться на нашому складі в Україні і готовий до відвантаження в комплектності і специфікації, передбаченої в додатку №1. Адреса складу: Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4. У повідомленні зазначено про необхідність оплати згідно з доданим рахунком №СА00000016 від 07.08.2018.

В матеріалах справи наявний рахунок №СА00000016 від 07.08.2018 до договору купівлі-продажу №ТП-18-008 від 11.07.2018 на суму 1022234,05 грн. з ПДВ, відповідно до якого постачальником є Спільне підприємство ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю), покупцем є Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 07.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ сплатило на користь Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) 1022234,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням № із призначенням платежу: Оплата за дизельний навантажувач ТОЙОТА згідно рах. №СА00000016 від 07.08.2018.

Товариством з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ видано Сироватко Юрію Вікторовичу довіреність №163 від 07.08.2018 на отримання від Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) цінностей за рахунком №СА00000016 від 07.08.2018, а саме: дизельний навантажувач ТОЙОТА модель 62-8FD30.

Також, 07.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТК ФІДЕЛІС (експедитор, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ (клієнт, позивач) укладений договір транспортного експедування №0708/02, відповідно до якого експедитор зобов`язався від свого імені і за рахунок коштів клієнта здійснювати комплекс робіт по організації перевезень вантажів автомобілями в міських, міжміських і міжнародних сполученнях, залучаючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - перевізника, а клієнт оплачує ці послуги. Експедитор організовує перевезення вантажів клієнта відповідно до міжнародних Конвенцій, законодавчих та нормативних актів України, а так само з урахуванням правил і вимог країн, через території яких здійснюються перевезення. Власником товару в період перевезення є клієнт.

В матеріалах справи наявна заявка з організації експедиційно-транспортних послуг №000000000 від 07.08.2018 згідно договору транспортного експедування №0708/02, замовником за якою є Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ, експедитором є Товариство з обмеженою відповідальністю ТК ФІДЕЛІС.

01.06.2007 між Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна (продавець) та Спільним підприємством ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) укладено контракт №TF-033/07, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив наступний товар (товар) згідно доповнень до цього контракту: вилочні навантажувачі Тойота. Згідно з параграфом 2 контракту вартість та умови поставки товару узгоджуються сторонами шляхом укладання доповнень до дійсного контракту на кожну партію окремо. У відповідності до параграфу 3 контракту умови розрахунку за кожну поставку товару узгоджуються сторонами в доповненнях до дійсного контракту на кожну окрему партію. Цей контракт набуває чинності з дати його підписання обома сторонами. Відповідно до параграфа 4 контракту строк поставки кожної окремої партії товару узгоджуються сторонами в доповненнях до дійсного контракту на кожну окрему партію.

В матеріалах справи наявні доповнення №272 від 16.07.2018 до контракту №TF-033/07 між Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна та Спільним підприємством ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю), відповідно до яких продавець продав, а покупець купив вилочний навантажувач Тойота (одна одиниця), далі іменується товар, в наступній специфікації: Автонавантажувач Тоуоtа 62-8FD30V3300: Номінальна вантажопідйомність 3000 кг; Двохсекційна щогла з вільним рухом 135 мм; Максимальна висота підйому вил 3300 мм; Довжина вил 1220 мм; Боковий зсув каретки вил; Металева кабіна з обігрівом; Пін доступ; Система зважування вантажу на вилах; Панорамне дзеркало; Комплект дорожнього освітлення -передні фари і комбіновані вогні, задні комбіновані вогні, bluespot, Redzone, Резина супреластик; ціна за одиницю, без ПДВ, грн.: 747500,00; ціна всього без ПДВ, грн.: 747500,00; разом з ПДВ 897000 грн. Умови платежу: Повний платіж по контракту здійснюється банківським переказом (платіжним дорученням) в українських гривнях в сумі згідно рахунку продавця покупцю по наступному графіку: 100% (сто відсотків) вартості Товару, а саме 897000 грн., включаючи ПДВ - 149500 грн. - впродовж 20 (двадцяти) банківських днів з дати підписання даного доповнення. Строки поставки: Товар буде відвантажено зі складу продавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання 100% суми вартості товару за даним доповнення.

Матеріали справи містять видаткову накладну №КВАВПТ010166 від 08.08.2018 на суму 897000 грн. з ПДВ, за якою постачальником є ДП СУМІТЕК Україна (продавець), отримувачем є СП ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі ТОВ).

Так, в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №81 від 08.08.2018 про передачу на перевезення товару - дизельного навантажувача Тойота Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F, 1 шт., маса - 4,5 т; автомобільний перевізник - Товариство з обмеженою відповідальністю ТК ФІДЕЛІС; водій - ОСОБА_1 ; замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ; дистриб`ютор - Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна; дилер - Спільне підприємство ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю); вантажоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ. Згідно з відмітками в товарно-транспортній накладній №81 від 08.08.2018 товар здав на перевезення представник дилера Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна Горбенков Є.В., прийняв водій/експедитор - ОСОБА_1 .

За поясненнями позивача обумовлений договором та оплачений позивачем товар не доїхав до підприємства позивача, у зв`язку з чим в наступному видаткова накладна сторонами не складена, на думку позивача такі обставини свідчать про невиконання відповідачем свого обов`язку з поставки оплаченого товару та є підставою для задоволення заявлених позовних вимог про повернення суми попередньої оплати.

За посиланнями відповідача, Спільне підприємство ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) виконало обов`язок з поставки товару на обумовлених сторонами умовах - DDP склад Продавця за адресою Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4, шляхом передачі товару за відповідною ТТН обраному позивачем перевізнику - Товариству з обмеженою відповідальністю ТК ФІДЕЛІС. На думку відповідача можливі обставини викрадення товару невстановленими особами є предметом розгляду кримінального провадження, яке на даний час триває.

Отже, неналежне виконання умов договору купівлі-продажу №ТП-18-008 в частині поставки оплаченого на умовах попередньої оплати товару та неповернення позивачу суми сплаченого ним авансу за товар, який не був поставлений, стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст.ст. 530, 610 - 612 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ч. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.662 ЦК України основний обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу на умовах визначених Договором. Момент передачі Товару визначається виходячи із умов договору поставки.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Так, сторонами у п. 2.4. договору купівлі-продажу погоджено, що датою поставки товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній, яка передається разом з товаром і підписана уповноваженими представниками обох сторін договору.

Отже, з огляду на наведені законодавчі приписи та умови укладеного між сторонами договору, датою поставки (момент поставки) є дата, зазначена у видатковій накладній, яка має бути підписана уповноваженими представниками обох сторін, тобто документом, що підтверджує передачу відповідачем товару позивачеві є видаткова накладна.

Слід також відзначити, що сторонами на власний розсуд у п.п. 2.1-2.6 договору умови поставки товару узгоджені як DDP склад Продавця за адресою: Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

В контексті наведеного слід також наголосити, що у повідомленні Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) про готовність товару до відвантаження на складі України від 07.08.2018 №05-08-128, зазначено, що відповідно до умов Договору купівлі-продажу №ТП-18-008 від 11.07.2018 дизельний навантажувач ТОЙОТА Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F знаходиться на складі відповідача в Україні і готовий до відвантаження в комплектності і специфікації, передбаченої в додатку №1. Адреса складу: Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4.

Відтак, сторони на власний розсуд визначити місце поставки товару за адресою: Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4.

Однак, наявні матеріли справи не містять, а сторонами не надано жодних належним та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем у місці поставки товару, який погоджено сторонами, було передано товар (навантажувач ТОЙОТА Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F) уповноваженій особі позивача.

Зокрема, у матеріалах справи відсутня обумовлена сторонами у п. 2.4. договору купівлі-продажу видаткова наклдана, яка була б оформлена належним чином та свідчила про передачу відповідачем товару уповноваженій особі позивача в узгодженому сторонами місці.

Відсутні у матеріалах справи й інші докази на підтвердження передачі відповідачем та отримання уповноваженою особою позивача товару, обумовленого сторонами у договорі купівлі-продажу.

При цьому, судова колегія критично ставиться до посилань відповідача, які гуртуються на тому, що поставка товару та отримання його позивачем підтверджується наявною у матеріалах справи ТТН №81 від 08.08.2018 року, з огляду на таке.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 р., товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарнотранспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарноматеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 11.1 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Так, у наявних матеріалах справи міститься довіреність №163 від 07.08.2018 у відповідності до якої позивачем уповноважено Сироватко Юрія Вікторовича на отримання від Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) цінностей за рахунком №СА00000016 від 07.08.2018, а саме: дизельний навантажувач ТОЙОТА модель 62-8FD30.

Позивач повідомив відповідача про уповноваження Сироватко Ю.С. на отримання Товару та надавав копії довіреності відповідачу по електронній пошті, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа та не заперечується відповідачем.

В наявній в матеріалах справи ТТН №81 від 08.08.2018 також вказано, відпуск товару за довіреністю №163 від 07.08.2018 має бути здійснений уповноваженій особі вантажоодержувача Сироватко Ю.В.

Однак, вказана ТТН не містить підпису уповноваженої особи, зокрема Сироватко Ю.С., відомості про якого зазначені в самі ТТН, який би свідчив про отримання товару.

Колегія суддів також наголошує, що в названій ТТН відсутні прізвища та підписи відповідальних осіб вантажовідправника та вантажоодержувача.

Відтак, названа ТТН не є та не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження передачі відповідачем та отримання позивачем товару, який мав бути переданий за договором купівлі-продажу, дизельного навантажувача Тойота Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F.

Разом з цим, у названій ТТН міститься посилання на те, що товар отримав водій ОСОБА_2 , про що свідчить підпис даної особи та печатка Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна.

Однак, у даному випадку у матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані докази на підтвердження того, що позивач уповноважував водія Топор Г.П. на отримання товару від відповідача за договором купівлі-продажу від 11.07.2018 №ТП-18-008, а саме дизельного навантажувача Тойота Модель 62-8FD30 V3300+A410+65F.

Слід також відзначити, що у вказаній вище ТТН вказано вантажовідправником Дочірне підприємство з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна, від імені якого міститься підпис Горбенкова Є.В.

Однак, ані ТТН, ані будь-які інші докази наявні у матеріалах справи, не містять доказів, які б підтверджували повноваження Горбенкова С.В. та/або Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна діяти від імені відповідача та передавати або відвантажувати від імені відповідача товар за договором укладеним з позивачем.

Судова колегія також зазначає, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу є двостороннім, Дочірне підприємство з іноземними інвестиціями СУМІТЕК Україна не є стороною даного договору, та відповідно не має зобов`язань перед позивачем щодо поставки товару.

З огляду на таке, колегія суддів вважає помилковим твердження суду першої інстанції щодо наявності недоліку ТТН, який полягає у тому, що по ТТН товар був зданий водію/експедитору - ОСОБА_1 та прийнятий останнім не від відповідача, який є дилером за укладеним договором, а від дистриб`ютора - Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «СУМІТЕК Україна», оскільки у даному випадку такий недолік має суттєве значення при визначені особи, на яку покладено обов`язок щодо передачі товару позивачеві.

Так, як вже було вказано вище, у позивача не існувало жодних домовленості з Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «СУМІТЕК Україна» щодо передачі товару за договором укладеним з відповідачем.

Не надано й самим відповідачем жодних доказів на підтвердження уповноваження третьої особи на передачу товару від імені відповідача позивачеві.

Наявність вищенаведених недоліків ТТН, на переконання колегії суддів, є підставою для невизнання господарської операції, оскільки, такі недоліки перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, не дають можливості встановити назву підприємства, від імені якого складено документ, а також не містять підпису та печатки сторін.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що відповідачем не було виконано взятого на себе за договором обов`язку щодо поставки позивачеві товару у обумовлений сторонами строк.

Сторонами у п.2.3 договору визначено, що товар буде переданий у розпорядження покупця протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання продавцем загальної суми договору відповідно до статті 3 цього договору.

Відповідно до умов договору позивач повинен був здійснити оплату протягом З (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення «Про готовність Товару до відвантаження па складі в Україні».

Як вже було вказано вище, повідомлення «Про готовність Товару до відвантаження на складі в Україні» було направлено Відповідачем Позивачу 07.08.2018 року вих.№ 05-08-128.

Позивачем було здійснено попередню оплату Товару у розмірі 100% вартості Товару 07.08.2018 року в розмірі 1 022 234,05 грн., включаючи ПДВ 20%, що підтверджується платіжним дорученням №.

Відтак, з урахуванням умов укладеного між сторонами договору, відповідач повинен був поставити позивачу товар не пізніше ніж 10.08.2018.

Однак, як свідчать наявні матеріли справи, відповідачем у обумовлений сторонами строк не було виконано свого обов`язку щодо поставки товару позивачеві.

Позивачем було направлено відповідачу листа №165 від 13.08.2018. з проханням надати інформацію про виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та документів, які б підтверджували відвантаження товару позивачеві.

Слід також відзначити, що за приписами ст.. 662 ЦК України одночасно з товаром продавець повинен передати покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до Додатку №1 (основна специфікація) до Договору, відповідач разом з Товаром повинен був передати Позивачу інструкції з експлуатації рос. мовою, копію сертифікату якості, копію вантажно-митної декларації, паспорт навантажувача, акт приймання-передачі. На товарі мала бути встановлення система доступу з pin-кодом, який мав би бути переданий відповідачем лише представнику позивача.

Втім, наявні матеріли справи не містять, а відповідачем не надано доказів на підтвердження передання названих документів позивачеві.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що наявні матеріли справи не містять жодних доказів, які б свідчили про реальне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з передачі товару позивачеві, що відповідно свідчить про невиконання СП ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі ТОВ) взятих на себе зобов`язань за договором.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17 зроблено висновок щодо застосування статті 693 ЦК України. Так Верховний Суд зазначив, що зі змісту частин першої та другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця (пункт 21 названої постанови).

Відтак, у даному випадку, позивач скористався своїм правом та обрав один з альтернативних варіантів поведінки, а саме повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, яка складає суму попередньої оплати за товар у розмірі 1 022 234,05 грн, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити не тільки суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (передоплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, яка перераховується відповідно до договору наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема за товар, який повинен бути поставлений, за роботи, які повинні бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його видала, тільки в разі невиконання зобов`язання, оплаченого авансом, незалежно від того, з чиєї провини це сталося.

У ст. 625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Розпорядження цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право зажадати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд у постанові від 22.09.2020 року по справі №918/631/19.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних колегією суддів встановлено, що останні здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства та є арифметично вірним.

А тому, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 217 248,48 грн інфляційних втрат та трьох процентів річних у сумі 85 783,64 грн також підлягають задоволенню.

З приводу заявленої до стягнення пені колегія суддів зазначає таке.

Сторонами у п. 5.2 договору погоджено, що за порушення термінів поставки товару, передбачених статтею 2 цього договору, продавець сплачує покупцю неустойку (штраф) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми передплати за кожен день прострочення.

Так, за умовами укладеного між сторонами договору, товар мав бути поставлений відповідачем не пізніше 10.08.2018.

Відповідно до ч. З ст. 232 ГК України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на наведені законодавчі обмеження, позивач має право вимоги щодо сплати відповідачем штрафних санкцій за договором (неустойки) за 6 місяців, починаючи з 10.08.2018 року. Загальний строк прострочення, за який позивач має право вимагати сплати неустойку, становить 185 днів та складає 185 766,53 грн.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з наявними матеріалами справи твердження відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, з приводу того, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу №ТП-18-008 від 11.07.2018 та поставив обумовлений договором товар у визначений пункт призначення, виконавши при цьому вказівки самого позивача по передачі товару обраному позивачем перевізнику, дані якого позивач повідомив відповідачу для оформлення ТТН, зокрема: назва компанії-перевізника, адреса ТОВ ТК ФІДЕЛІС, Дніпро, узвіз Калініна 10/5; ПІБ водія ОСОБА_1 .

Однак, як свідчать наявні матеріли справи, позивачем було визначено єдину особу уповноважену на отримання товару від відповідача, якою є ОСОБА_3 , на якого було видано довіреність №163 від 07.08.2018, про що було належним чином повідомлено відповідача.

Отже, будучи обізнаним щодо особи, яка уповноважена на отримання товару від імені позивача, у відповідача були відсутні підстави для передачі товару іншій, не уповноваженій особі.

Судова колегія наголошує, що з наявного у матеріалах справи електронного листування вбачається, що позивач не визнавав водія перевізника, як уповноважену особу для отримання товару в місці поставки та на умовах, визначених в договорі, та не надавав відповідачу вказівок щодо передачі товару водію перевізника та приймання товару від імені позивача водієм перевізника.

Натомість, позивач лише повідомив відповідачеві дані транспортного засобу та водія, який був найманий позивачем для перевезення, а не отримання, товару.

Колегія суддів також критично ставиться до висновків місцевого господарського суду, які полягають у тому, що не підписання видаткової накладної пов`язано зокрема, з можливим вчиненням дій, які можуть містити ознаки кримінального правопорушення.

Так, за умовами договору, датою приймання товару вважається дата підписання видаткової накладної. Враховуючи ці умови видаткова накладна мала бути підписана уповноваженими представниками сторін в момент передачі товару за адресою: Київська обл., с. Проліски, вул. Броварська, 4, тобто в момент завантаження товару для перевезення.

Отже, з огляду на умови укладеного між сторонами договору, підписання видаткової накладної жодним чином не пов`язано із вчиненням кримінального правопорушення, та передує його вчиненню.

Колегія суддів також відхиляє посилання відповідача на обставини, які встановлені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2019 в рамках кримінального провадження за фактом скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, викрадення обумовленого договору товару (транспортного засобу), з огляду на таке.

Відповідно до частини шостої статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тлумачення частини шостої статті 75 ГПК України, що умовою її застосування є наявність вироку суду в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, і в якому встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Натомість у матеріалах справи відсутній вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили щодо факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, а лише міститься ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2019, якою задоволено клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів та вилучення документу.

Не заслуговують на увагу й твердження відповідача з приводу того, що позивач не наділений правом вимоги щодо повернення грошових коштів, а лише має право вимоги поставки товару, оскільки як вже було вказано вище приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України позивачеві надано альтернативне право дії або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення заявлених позовних вимог, що зумовлює прийняття рішення про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до приписів ст. 129 ГПК України, враховуючи прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення апеляційної скарги, судові витрати понесені скаржником у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 09.11.2021 по справі №916/1556/21 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ 1 022 234,05 грн основного боргу, 217 248,48 грн інфляційних втрат, 185 766,53 грн штрафу та 85 783,64 грн 3% річних.

Стягнути з Спільного підприємства ЮЖТЕХСЕРВІС (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕМЕНТ 22 665,49 грн судового збору за подання позовної заяви.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.07.2022.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Таран С.В.

Суддя Філінюк І.Г.