ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.07.2022 м.Дніпро Справа № 904/5955/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від Дніпровської міської ради: Шуліка Аліна Володимирівна, ордер серії АЕ №1136854 від 31.05.2022 р., адвокат;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ": Ковальчук Назарій Володимирович, довіреність №б/н від 04.01.2022 р., адвокат;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр": Баланьов Антон Олександрович, трудовий договір №01/12-01 від 01.12.2021 р., самопредставництво;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 (суддя Ніколенко М.О.)

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 року та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 04.03.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 1839, кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район), укладений між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.03.2005року № 13, та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) на користь Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 842,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 року касаційне провадження, відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі №904/5955/19 закрито.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 залишено без змін.

09.05.2022 року до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр".

В апеляційній скарзі апелянт просив скасувати оскаржувану ним ухвалу як таку, що порушує майнові права та інтереси скаржника як кредитора боржника у справі про банкрутство - ТОВ "Караван - Дніпропетровськ".

Скаржник вказував, що його кредиторські вимоги до ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" забезпечені іпотекою (заставою), він є іпотекодержателем майна ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" об`єкту незавершеного будівництва за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Космічна (Жовтневий район), буд. 33Р.

Даний об`єкт іпотеки знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0020, яка була предметом спору у даній справі і яку оскаржуваною ухвалою суду зобов`язано відповідача звільнити від об`єкту незавершеного будівництва.

Посилаючись на приписи статті 272 Господарського процесуального кодексу України апелянт зазначав, що:

- можливе виконання оскаржуваної ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №904/5955/19 шляхом, як зазначено у резолютивній частині вказаної оскаржуваної ухвали - зобов`язання ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу може спричинити істотне порушення майнових прав TOВ "Регіна Центр", як забезпеченого кредитора;

- встановивши для ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" зобов`язання звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020 від об`єкту незавершеного будівництва шляхом його демонтажу, судом було грубо порушено імперативні вимоги ст.331 ГПК України в частині неможливості зміни судом первісно обраного позивачем у справі №904/5955/19 (Дніпровською міською радою) способу захисту власних прав та інтересів при зміні способу виконання рішення суду у вказаній судовій справі;

- в даному випадку зміна способу виконання рішення на звільнення земельної ділянки від об`єкту незавершеного будівництва шляхом зносу, демонтажу та вивозу, по суті є іншим, новим рішенням у даній судовій справі, оскільки встановлення зобов`язання повернути земельну ділянку у комунальну власність та встановлення зобов`язання знести наявні на земельній ділянці будівлі та споруди є кардинально різними способами захисту прав та інтересів та, навіть, більше того - стосуються різних об`єктів цивільних прав - земельної ділянки та нерухомого майна;

- чинне законодавство України (зокрема, ст.16 ЦК України) і взагалі не передбачає такого способу захисту цивільних прав, як встановлення судом зобов`язання власника майна припинити своє право власності на таке майно шляхом його знищення.

Скаржник звертає увагу суду, що про наявність оскаржуваної ним ухвали апелянту стало відомо 05.05.2022 року з листа відповідача у даній справі про існування істотної загрози існування майна, переданого в іпотеку.

Апелянт просив поновити для ТОВ "Регіна Центр" строк на апеляційне оскарження ухвали; скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі №904/5955/19 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2022 року у справі №904/5955/19; прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №904/5955/19; розподіл судових витрат провести у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом апеляційної скарги скаржник наводив свої доводи як щодо оскаржуваного ним рішення, так і постанови Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2022 року у даній справі, яку просив скасувати частково.

Відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України право на перегляд постанови апеляційного суду належить суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада заперечує проти наведених апелянтом обставин, заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Зазначає, що господарським судом Дніпропетровської області та Центральним апеляційним господарським судом під час розгляду справи №904/5955/19 з`ясовано всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджено надані сторонами докази, надано оцінку всім аргументам учасників справи; вірно та відповідно висновкам щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Позивач вказує, що рішення суду безумовно має бути виконаним і що його невиконання загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні представник підтримав доводи скаржника, просив суд апеляційну скаргу задовольнити.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 04.03.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 1839, кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район), укладений між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.03.2005року № 13, та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) на користь Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 842,00 грн.

Рішення набрало законної сили відповідно до постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.

Законність оскаржуваної апелянтом ухвали була предметом апеляційного розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2022 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 залишено без змін.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр" подана в порядку статті 272 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаною нормою права передбачено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

За змістом апеляційної скарги апелянт посилається ще на одну підставу оскарження що оскаржувана ухвала прямо стосується його прав як іпотекодержателя майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці.

Згідно частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про порушення оскаржуваним рішенням ( в даному випадку ухвалою, яка в силу статті 232 Господарського процесуального кодексу України є одним із видів судового рішення) прав та законних інтересів апелянта, наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, колегія суддів зазначає про наступне.

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі "Брумареску проти Румунії"). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволили б реалізувати його в повному обсязі та забезпечити ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі №904/5618/17, від 21.09.2018 року у справі №909/68/18, від 18.12.2018 року у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 року у справі №903/825/18, від 17.10.2019 року у справі № 910/21156/16.

Обґрунтовуючи наявність процесуального права на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, скаржник посилається на наступне:

- що при вирішенні спору судом першої інстанції суду була відома інформація щодо того, що об`єкт нерухомого майна, який побудовано відповідачем на земельній ділянці, яка є предметом позовних вимог, зареєстровано на праві власності за відповідачем і що цей об`єкт передано в іпотеку;

- що виконання оскаржуваної ухвали призведе до знищення предмету іпотеки, що порушить права апелянта як іпотекодержателя.

При дослідженні вказаних доводів, колегією суддів з`ясовано наступне:

Предметом позовних вимог є вимоги Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1839, кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га та знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) та зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан (а.с.38-44 том 2 заява про уточнення позовних вимог).

За змістом оскаржуваної ухвали змінено спосіб виконання рішення, який зводиться до того, що відповідач має звільнити орендовану земельну ділянку і повернути її позивачу.

Дійсно, матеріали справи містять Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію 20.05.2015 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" права власності на обєкт незавершеного будівництва за адресою: Дніпропетровська області, м.Дніпропетровськ, вул. Космічна (Жовтневий район), будинок 33Р (а.с.120 том 2).

Згідно Витягу опис об`єкта нерухомого майна Багатофункціональний торгово-розважальний комплекс з паркінгом (незакінчене будівництво).

Вказаний Витяг додав до відзиву на позовну заяву відповідач у даній справі, але за змістом відзиву жодних пояснень щодо знаходження об`єкта незавершеного будівництва, вказаного у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в іпотеці, відповідач не зазначав. Такі відомості вперше зазначив апелянт в апеляційній скарзі на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду, до якої надав відповідний доказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні інотекодавця. згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених ст. 12 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

ТОВ "Регіна Центр" надало суду апеляційної інстанції Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де зазначено, що 25.10.2018 року державним реєстратором внесено запис про іпотеку 28555430. Відомості про основне зобов`язання: Строк виконання основного зобовязання:10.02.2025, розмір основного зобовязання:1500000,00 гривня, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: Договір про надання поворотної фінансової допомоги, серія та номер:14/08/2018-ФПЗ, виданий 14.08.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр", Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (а.с.20-23 том 4).

Отже, зі змісту вказаного Витягу вбачається, що строк виконання основного зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" перед скаржником не настав. Це спростовує доводи апелянта про порушення його прав у разі виконання оскаржуваної ухвали суду, тому що на час звернення до суду з даною апеляційною скаргою права іпотекодержателя - ТОВ "Регіна Центр" іпотекодавцем не порушено і чи будуть вони в майбутньому порушено, невідомо.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва, який врегульований статтею 331 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці 1 цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Державна реєстрація права власності як на об`єкт незавершеного будівництва, так і на нерухоме майно здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у статті 1 якого зазначено, що державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.

Отже, об`єкт незавершеного будівництва за визначенням частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України за своєю правовою природою є сукупністю матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво), оскільки правовий статус об`єкта як нерухомого майна виникає з моменту завершення будівництва.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 916/633/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 200/22329/14-ц, на яку як на обґрунтування підстав звернення з касаційною скаргою (пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України) посилався відповідач у касаційній скарзі на це ж оскаржуване наразі рішення суду.

Отже, враховуючи положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" колегія суддів наголошує, що державна реєстрація не є способом набуття права власності, а виступає лише засобом підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі визначених законом документів.

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що права апелянта оскаржуваною ухвалою не порушено.

Як у мотивувальній частині, так і в резолютивній частині ухвали господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 09.08.2021 року не містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Регіна Центр".

Статтею 272 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

В даному випадку не існує правового зв`язку між апелянтом і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Регіна Центр" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19 підлягає закриттю.

Керуючись ст. 234, ч.3 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіна Центр" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року у справі № 904/5955/19.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко

Повний текст складено 22.07.2022 року.