Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"
про ухвалення додаткового рішення
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"
про визнання договору недійсним
представники сторін:
від ТОВ "ТУНІК": не з`явився
від ТОВ "ТЕМП-2000": не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 зустрічну позовну заяву залишено без руху.
Протокольною ухвалою від 07.10.2021 продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 18.11.2021
Протокольною ухвалою від 18.11.2021 у підготовчому судовому засідання оголошена перерва до 02.12.2021.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" про витребування доказів, поновлено позивачу процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів, витребувано у Державної митної служби України відомості щодо подання в період з 15 лютого по 31 травня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" митних декларацій для митного оформлення товарів, постачальником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУНІК", із завіреними належним чином копіями цих декларацій, відкладено підготовче засідання на 12.01.2022.
У підготовчому засіданні 12.01.2022 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.02.2022.
У судовому засіданні 03.02.2022 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступні слова представників позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).
У судовому засіданні 03.02.2022 оголошено перерву у судовому засіданні по суті до 09.02.2022.
Протокольною ухвалою від 09.02.2022 відкладено судове засідання по суті на 24.02.2022.
Протокольною ухвалою від 12.05.2022 відкладено судове засідання по суті на 02.06.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" заборгованість у сумі 78706,40 Євро та витрати зі сплати судового збору у сумі 1180,60 Євро; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

09.06.2022 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" надійшла заява ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі №910/11922/21 призначено на 29.06.2022.

24.06.2022 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі представника заявника.

Протокольною ухвалою від 29.06.2022 відкладено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 14.07.2022.

14.07.2022 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі представника заявника.

У судове засідання 14.07.2022 представник позивача не прибув, однак від представника позивача надійшла заява про проведення засідання без участі його представника.

Представник відповідача у судове засідання 14.07.2022 також не прибув. Про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення відповідач був повідомлений ухвалами суду від 21.06.2022 та від 29.06.2022, направленими судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження ТОВ "ТЕМП-2000": 01133, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА КОНОВАЛЬЦЯ, будинок 29. Ухвала суду від 21.06.2022 отримана відповідачем 04.07.2022. Ухвалу від 29.06.2022 відповідач станом на дату судового засідання 14.07.2022 не отримував.

Окрім того, ухвали суду від 21.06.2022 та від 29.06.2022 також направлені адресу адвоката та на електронну адресу ТОВ "ТЕМП-2000", зазначену у позовній заяві. При цьому, ухвала суду від 21.06.2022 була отримана адвокатом ТОВ "ТЕМП-2000" 28.06.2022.

Оскільки ухвала суду від 21.06.2022 отримана відповідачем та його представником, то відповідачу було відомо про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення.

Водночас, суд зазначає, що неотримання листів з ухвалами суду ТОВ "ТЕМП-2000" є наслідком відсутності волевиявлення останнього щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у розумінні Господарського процесуального кодексу України. Більш того, ТОВ "ТЕМП-2000" було відомо про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення та відповідач мав належним чином користуватися процесуальними правами та вжити заходів щодо отримання відомостей про стан судового провадження, учасником якого являється.

У відповідності до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалює додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.3 ст.222 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.240 ГПК України).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі №910/11922/21, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).

У свою чергу, вимоги ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивачем зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно із договором про надання правової допомоги №143/06-2021 від 29.06.202, укладений з АО "Ю.Т.С. ЛОЙЕРС ГРУП", остаточний розрахунок та докази їх понесення будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовується як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно із п.4.1. договору про надання правової допомоги №143/06-2021 від 29.06.202, за надання правової допомоги за цим договором клієнт зобов`язується сплачувати АО "Ю.Т.С. ЛОЙЕРС ГРУП" плату, визначену за взаємною згодою сторін, у розмірі 80 (вісімдесят) доларів США за одну годину адвоката.

Клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг адвокатів Об`єднання, перерахувавши кошти у безготівковій формі, на розрахунковий рахунок Об`єднання протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповідного рахунку (інвойсу) за вказаними в ньому реквізитами (п.4.8. договору).

Згідно із наведеним адвокатом розрахунком витрат на правничу допомогу, загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 5360,00 доларів США, виходячи із розрахунку: 67 год. х 80 доларів США.

02.07.2021 позивачем на підставі рахунку №60 від 02 липня 2021 року сплачена передоплата у розмірі вартості 10 год. надання правничої допомоги, а саме 800,00 доларів США.

15.11.2021 позивачем на підставі рахунку №74 від 05 листопада 2021 року сплачена передоплата у розмірі вартості 8,5 год. надання правничої допомоги, а саме 680,00 доларів США.

Неоплаченими є витрати на правничу допомогу на загальну суму 3880,00 доларів США, виходячи із розрахунку: 48,5 год. х 80,00 доларів США, строк оплати яких за поясненнями представника позивача станом на час звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення не настав.

Судом враховано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі №922/2203/20).

Повноваження адвоката Юзефович А.О. підтвердженні ордером серії АІ №1129540 від 05.07.2021.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що витрати на правничу допомогу по справі №910/11922/21 підтверджені заявником.

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову та заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт

У відповідності до наведеної норми Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, Верховного Суду від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18.

Однак, відповідачем не надано суду заперечень щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на спростування їх співмірності.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені повністю, то суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги у сумі 5360,00 Євро.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" (01133, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА КОНОВАЛЬЦЯ, будинок 29, ідентифікаційний код 31111758) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" (220033, Республіка Білорусь, м. Мінськ, пр-т. Партизанський, буд. 2, корп. 5-3, прим. 412, обліковий номер платника 100835687) витрати на правову допомогу у сумі 5360,00 Євро.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 27.07.2022.

Суддя С.О. Турчин