ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/824/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Оніщук В.М. - довіреність №1-2830 від 29.11.2021 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Донець С.О. - ордер серія АЕ №1006200 від 09.08.2021 (в режимі відеоконференції);

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл"

про стягнення 4 099 838,00грн

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" про стягнення 4 099 838,00грн збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних з дотриманням умови стосовно реєстрації та у встановлені цим кодексом терміни, що, у свою чергу, призвело до спричинення позивачу шкоди в розмірі 4 099 838,00грн.

В якості правових підстав позивач зазначає ст.22 Цивільного кодексу України, ст.224 Господарського кодексу України, ст.14, 198, 201 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 02.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.11.2021 зупинено провадження у справі №906/823/21 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №240/12027/21 та №240/12029/21, від яких залежить вирішення даної справи.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено, ухвалу Господарського суд Житомирської області від 22.11.2021 у справі №906/824/21 скасовано, справу №906/824/21 направлено до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 25.01.2022 призначено підготовче засідання для продовження розгляду справи №906/824/21.

Ухвалою суду від 21.06.2022 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/824/21 до судового розгляду по суті на 12.07.2022 о 14:30.

Представник позивача в судовому засіданні 12.07.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.07.2022 проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

10.12.2019 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" (підрядник, відповідач) укладено договір про закупівлю робіт № (далі - Договір) (а.с. 12-22).

Відповідно до п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язується на свій ризик та власними засобами виконати роботи, зазначені п.1.2 цього договору (далі - роботи), що полягають у вирощуванні рослинницької продукції врожаю 2020 року, збору та передачі цього врожаю замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити зазначені роботи.

За змістом п.3.1 Договору ціна цього договору визначається на підставі кошторису, наведеного у додатку №2 до цього договору і складає 24 599 028,00грн, у тому числі ПДВ - 4 099 838,00грн.

Згідно п.5.5 Договору приймання виконаних підрядником робіт здійснюється замовником відповідно до умов Договору, вимог додатків до Договору та чинного законодавства України.

Замовник протягом 5-ти календарних днів з дня отримання від підрядника акту здачі-приймання виконаних робіт, за відсутності зауважень щодо якості виконаних робіт та відповідності їх умовам Договору, підписує всі примірники акту здачі-приймання виконаних робіт, та один примірник цього акту повертає підряднику. Підписаний сторонами акт здачі-приймання виконаних робіт є підставою для проведення розрахунків замовника з підрядником (п.5.6 Договору).

Позивачем на виконання умов Договору в матеріали справи подано підписані сторонами акти здачі-приймання виконаних робіт №4 від 03.11.2020 та №5 від 03.11.2020 (а.с. 26-27).

11.11.2020 сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог №, за умовами п.7.1 якої зобов`язання AT "Укртрансгаз" в розмірі 24 599 028,00грн, що виникло за договором про закупівлю робіт № від 10.12.2019 та актами здачі-приймання виконаних робіт №4 і №5 від 03.11.2020 припинилося в розмірі 24 599 028,00грн (а.с. 28-29).

У подальшому відповідачем на підставі вказаних вище актів ТОВ "УкрСоіл" складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні від 03.11.2020 №5 на загальну суму 14 157 241,66грн, у т.ч. ПДВ - 2 359 540,28грн та від 03.11.2020 №6 на загальну суму 10 441 786,34грн, у т.ч. ПДВ - 1 740 297,72грн (а.с. 37-38).

Проте, Державною податковою службою України було відмовлено ТОВ "УкрСоіл" в реєстрації вищевказаних податкових накладних, про що свідчать рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2486707/41364910 від 22.03.2021 та №2486708/41364910 від 22.03.2021 (а.с. 75, 80).

Внаслідок цього, як стверджує AT "Укртрансгаз", він позбавлений можливості відобразити у деклараціях з податку на додану вартість податковий кредит на загальну суму 4 099 838,00грн. З огляду на зазначене, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 4 099 838,00грн збитків.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пп.а) п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України) .

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Тобто, згідно п.201.10 ст.201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Варто зауважити, що згідно ст.224 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Як судом встановлено вище, відповідачем 03.11.2020 поставлено позивачу, а позивачем оплачено товар, на загальну суму 24 599 028,00грн, сума ПДВ з чого становить 4 099 838,00грн.

Водночас, відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних належним чином не виконав, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2486707/41364910 від 22.03.2021 та №2486708/41364910 від 22.03.2021 (а.с. 75, 80).

З огляду на викладене вище вбачається, що такі порушення відповідача позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 4 099 838,00грн, тобто позивач поніс збитки.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Судом критично оцінюється посилання відповідача, в якості заперечень проти позову, на відсутність одного з елементів складу господарського правопорушення, а саме - вини, з огляду на наступне.

Як судом зазначалося вище, Державною податковою службою України відмовлено ТОВ "УкрСоіл" в реєстрації податкових накладних від 03.11.2020, про що свідчать рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2486707/41364910 від 22.03.2021 та №2486708/41364910 від 22.03.2021 (а.с. 75, 80).

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копії скарг від 22.03.2021 на рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2486707/41364910 від 22.03.2021 та №2486708/41364910 від 22.03.2021 (а.с. 81, 86), скарг №01-04 від 01.04.2021 (а.с. 82-85, 87-90).

Крім того, згідно даних державної інформаційної системи "Єдиний державний реєстр судових рішень" рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №240/12027/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Житомирській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.03.2021 №2486708/41364910, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 03.11.2020 на суму 10441786грн, в т.ч. ПДВ 1740297,72грн; зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №6 від 03.11.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022, у задоволенні позову відмовлено. При цьому, ухвалою Верховного Суду в складі судді Касаційного адміністративного суду від 04.07.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 240/12027/21 повернуто скаржнику.

Також, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №240/12029/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.03.2021 №2486707/41364910, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 03.11.2020 на суму 14157241,66грн, де ПДВ 2359540,28грн; зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №5 від 03.11.2020 на суму 14157241,66грн, де ПДВ 2359540,28грн в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання, у задоволенні позову теж відмовлено.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи вищевикладене, зі встановлених судом обставин справи вбачаються наявними усі елементи складу господарського правопорушення, допущеного відповідачем із завдання позивачу збитків на суму 4 099 838,00грн.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони .

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" (11163, Житомирська область, Овруцький район, с. Ігнатпіль, вул. О. Василенка, буд. 8; ідентифікаційний код 41364910) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801):

- 4 099 838,00грн збитків;

- 61 497,57грн витрат на сплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.07.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на електронну пошту: (ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (ІНФОРМАЦІЯ_2)

3 - відповідачу на електронну пошту: (ІНФОРМАЦІЯ_3), (ІНФОРМАЦІЯ_1)