ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"25" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1144/22

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши

заяву комунального підприємства водопровідноканалізаційного господарства «Бориспільводоканал»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль Промінвест»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 163 279,34 грн.,

без повідомлення заявника і боржника

ВСТАНОВИЛА:

19 липня 2022 року на адресу Господарського суду Київської області надійшла заява комунального підприємства водопровідноканалізаційного господарства «Бориспільводоканал» (далі заявник) до товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль Промінвест» (далі боржник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 163 279,34 грн. (далі заява).

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного у письмовій формі (у тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги, за стягненням якої заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують відсутність спору (безспірність вимог).

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В обґрунтування заявлених вимог заявник послався на порушення боржником умов договору №18 про надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та з централізованого водопостачання та водовідведення від 01.03.2017 року (далі договір).

Відповідно до п. 4. 1 договору, термін оплати рахунків за надання послуги протягом 5-ти банківських днів з дати отримання споживачем рахунків.

Пунктом 5. 5. 1 договору встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги, згідно отриманих від виконавця рахунків та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбаченим цим договором.

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Судом встановлено, що до заяви про видачу судового наказу заявником не додано рахунків на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відтак, заява комунального підприємства водопровідноканалізаційного господарства «Бориспільводоканал» до товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль Промінвест» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в сумі 163 279,34 грн. є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 15, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. ч. 1, 2 ст. 147, ч. 1 ст. 148, ч. 1, п. п. 4, 5 ч. 2, п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. відмовити комунальному підприємству водопровідноканалізаційного господарства «Бориспільводоканал» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль Промінвест» 163 279,34 грн. заборгованості;

2. роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків;

3. направити копію ухвали комунальному підприємству водопровідноканалізаційного господарства «Бориспільводоканал».

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає оскарженню в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.07.2022 року.

Суддя С. Грабець