ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. Справа№ 910/13353/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 06.12.2021 (повний текст складено 10.12.2021)

у справі №910/13353/21 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхової Компанії «ПРОВІДНА»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН»

про стягнення 61 857, 65 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі - позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (далі - відповідач), скаржник про стягнення 61857,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» страхове відшкодування в розмірі 61857 грн 65 коп., судовий збір в розмірі 2270 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до неврахування судом того, що при розрахунку страхового відшкодування необхідно застосовувати коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а тому сума страхового відшкодування до виплати становить 34 690,90 грн, а не 61 857,65 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Чорногуза М.Г., Копитової О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13353/21.

Від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/13353/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 у зв`язку перебуванням судді Копитової О.С. на лікарняному, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/13353/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 для розгляду справи №910/13353/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Чорногуз М.Г., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 прийнято до провадження у визначеному складі суддів. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 у зв`язку перебування судді Чорногуза М.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/13353/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2022 для розгляду справи №910/13353/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 прийнято до провадження у визначеному складі. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 23 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

20.07.2020 між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Ред Булл Україна» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6774488/9069/20 (надалі - ДОГОВІР СТРАХУВАННЯ). Предметом Договору є страхування транспортних засобів згідно Додатку № 1 до Договору, в переліку якого п. 24 є Volkswagen Golf Variant д.н. НОМЕР_1 .

01.04.2021 у м. Житомир по вул. Жуйка, 28 відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ Volkswagen Golf Variant д.н. НОМЕР_1 та ТЗ марки Scania Р360, д.н. НОМЕР_2 за напівпричепом FELDBINDER FFB EUT д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/3612/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований Volkswagen Golf Variant д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується даною постановою.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Volkswagen Golf Variant д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду ТЗ від 05.04.2021 та отримано рахунок № МА-К2-0473 від 05.04.2021, згідно якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ Volkswagen Golf Variant д.н. НОМЕР_1 складає 57212,40 грн.

ПрАТ «СК «Провідна» здійснено розрахунок суми матеріального збитку по справі та складено страховий акт № від 08.04.2021 року на суму 57212,40 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 015336 від 09.04.2021.

Також при проведенні ремонтних робіт на СТО виявлено приховані пошкодження ТЗ, про що були складені Акти від 07.04.2021 та 22.04.2021, а також надано рахунок №51000164 від 21.04.2021, згідно якого додаткова вартість ремонту пошкодженого ТЗ Volkswagen Golf Variant д.н. НОМЕР_1 складає 4645,25 грн.

ПрАТ «СК «Провідна» здійснено розрахунок суми матеріального збитку по справі та складено страховий акт 2 № від 23.04.2021 року на суму 4645,25 грн., виплату якої здійснено на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 017806 від 26 квітня 2021 року.

Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій ТЗ Scania Р360, д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (поліс АР4989935) позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації).

Однак, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодуванню, чим відповідно порушив право позивача на отримання відшкодування в порядку регресу (суброгації).

Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом, який судом першої інстанції було задоволено.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача до відповідача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН», колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статтею 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, в силу вказаних приписів до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Судова колегія звертає увагу, що проти вказаного висновку суду апелянт не заперечує.

Натомість, відповідач вважає, що сума страхового відшкодування до виплати становить 34 690,90 грн, а не 61 857,65 грн, посилаючись на незастосування позивачем при розрахунку страхового відшкодування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія відхиляє вказані доводи відповідача, оскільки відшкодування здійснене позивачем з урахуванням умов договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6774488/9069/20 від 20.07.2020, у пункті п. 11 якого передбачено, що вартість відновлювального ремонту розраховується без урахування фізичного зносу деталей (з відміткою «так»).

У частині третій статті 2 ГПК України визначено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 61857,65 грн з огляду на їх обґрунтованість.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЕТАЛОН» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/13353/21 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/13353/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв