ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2167/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна»

на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 (суддя I інстанції Д`яченко Т.Г.)

по справі № 916/2167/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новарент»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна»

про стягнення заборгованості в сумі 77 237,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новарент» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України» про стягнення 77237,08 грн.

Позовні вимоги направлено на стягнення з відповідача суми боргу за договором оренди обладнання №190919-4О від 19.09.2019 у розмірі 77237,08 грн., який складається з боргу за послуги з оренди 64437,08 грн. та з боргу за послуги доставки 12800,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новарент» задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новарент» суму боргу у розмірі 77237,08 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Обґрунтування рішення суду.

Місцевим господарським судом встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України» прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди обладнання №190919-4О від 19 вересня 2019 року, щодо повної оплати вартості отриманих послуг та послуг з організації доставки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення Господарського суду Одеської області від 01 жовтня 2021 року в справі № 916/2167/21 - скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «НОВАРЕНТ» відмовити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що , в п. 6.16 договору № 190919-40 від 19 .09.2019 передбачено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту його отримання, або в той самий строк надати письмову вмотивовану відмову. У випадку неповернення (не своєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової вмотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаним орендарем, а послуга прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).

Однак, ТОВ «Грандбуд-України» не отримував відповідні Акти, ТОВ «Новарент» не надав суду жодних доказів того, що Відповідач отримав вказані вище акти та протягом 5-ти календарних днів з дати їх отримання не повернув їх підписаними чи не надав мотивовану відмову від підписання.

Таким чином, Позивачем не доведений факт виникнення грошових зобов`язань у Відповідача, оскільки Відповідач взагалі не отримував Акти наданих послуг та не згідно п.6.16 Договору акт не вважається визнаним ТОВ «Грандбуд-України», в зв`язку з чим вимоги Позивача не є та не можуть вважатися безспірними.

При цьому, в рішенні Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 року зазначено, що в матеріалах справи наявний опис вкладення від 22.06.2021р. №08139, який засвідчує скерування таких актів для підпису на адресу відповідача. Також, надана роздруківка позивачем надає змогу суду встановити факт отримання відповідачем таких актів.

Тобто, жодні роздруківки, надані Позивачем, не можуть вважатися належним доказом про вручення поштового відправлення, оскільки не дає змоги встановити дату вручення відправлення, та уповноважену особу, яка отримала поштове відправлення.

Таким чином, Позивачем не доведений факт виникнення заборгованості за Договором № 190919-40, оскільки Відповідач не отримував акти наданих послуг, в зв`язку чим такі Акти не можуть бути визнані Відповідачем та не підлягають оплаті.

В свою чергу, суд першої інстанції неналежним чином дослідив обставини спору, та безпідставно встановив факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-Україна» прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди обладнання № 1 90919-40 від 19 вересня 2019 року, щодо повної оплати вартості отриманих послуг та послуг з організації доставки, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання Відповідачем примірників Актів наданих послуг, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Також, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не залучив участі у справі третю особу.

28 жовтня 2020-го року між ТОВ «Грандбуд-України» та ТОВ «СУНЕЛ» була укладена Угода про виконання зобов`язань, відповідно до якої ТОВ «СУНЕЛ» зобов`язується здійснювати розрахунки безпосередньо з субпідрядниками ТОВ «Грандбуд-України», в якості погашення заборгованості ТОВ «Грандбуд-України» перед третіми особами, яка виникнула починаючи з 01.10.2019 року.

В зв`язку з наведеним, представник Відповідача адвокат Савченко О.В. подала до суду клопотання про залучення до участі в справі ТОВ «СУНЕЛ» в якості третьої особи.

Однак, дане клопотання судом задоволено не було, що порушує права та законні інтереси ТОВ «СУНЕЛ» як особи, яка в подальшому може здійснювати виплати на користь Позивача.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 (у складі суддів: головуючий суддя Лавриненко Л.В., суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна» на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 у справі № 916/2167/21.

Зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 по справі № 916/2167/21.

Визначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна» на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 у справі № 916/2167/21 здійснити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку із перебуванням судді Лавриненко Л.В. у відпустці та звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, розпорядженням керівника апарату суду № 499 від 24.05.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 прийнято справу № 916/2167/21 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді: Аленін О.Ю., Поліщук Л.В.

Визначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна» на рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 у справі № 916/2167/21 здійснити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

10.02.2022 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новарент» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

19 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новарент» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України» (орендар) було укладено Договір оренди обладнання №190919-4О (надалі Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування з обов`язком повернути будівель та/або інше обладнання.

Відповідно до п. 3.3. Договору, факт передачі кожної одиниці обладнання засвідчується підписами уповноважених представників сторін Акту прийому-передачі обладнання згідно встановленої у Додатку №2 до цього Договору форми, який засвідчує факт та фіксує дату передачі конкретної одиниці обладнання орендарю, та інші умови, які Сторони вважають необхідними узгодити.

Згідно до п. 4.1. Договору, початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у Протоколі до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом прийому-передачі та закінчується датою повернення обладнання за Актом повернення.

Позивачем зазначалось суду, що орендодавцем було передано, а орендарем було прийнято обладнання, що підтверджується відповідними актами наявними в матеріалах справи.

За посиланням позивача, загальний розмір орендної плати склав 316026,67 грн., що підтверджується актами надання послуг за період вересень 2019-липень 2020 року, а саме: актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №1485 від 30.09.2019р., №1793 від 31.10.2019р., №2103 від 30.11.2019р., №2215 від 05.12.2019р., №2281 від 16.12.2019р., №2311 від 18.12.2019р., №2312 від 18.12.2019р., №2476 від 31.12.2019р., №0128 від 31.01.2020р., №0380 від 29.02.2020р., №0612 від 31.03.2020р., 0669 від 31.03.2020р., №0829 від 30.04.2020р., №0889 від 30.04.2020р., №1068 від 31.05.2020р., №1131 від 31.05.2020р., №1132 від 31.05.2020р., №1310 від 30.06.2020р., №1393 від 30.06.2020р., №1394 від 30.06.2020р., №1530 від 22.07.2020р., №1531 від 22.07.2020р.

Орендар сплатив отримані послуги частково, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України» було сплачено 251589,59 грн.

Ґрунтуючи поданий позов позивачем було зазначено, що до заяви надаються не підписані Акти надання послуг за період січень-березень 2020 року, проте, вони були направлені засобами поштового зв`язку, підтвердженням чого є опис вкладення у цінний лист №487.

Відповідно до п.6.16 Договору, орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) Акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 календарних днів з моменту його отримання, або в той самий строк надати письмову вмотивовану відмову. У випадку неповернення (не своєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової вмотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаний орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).

Отже, за твердженням позивача, надані до заяви Акти є такими, що складені відповідно до погоджених умов в договорі, і послуги прийняті в повному обсязі.

В пункті 6.6 Договору сторони погодили, що орендар вносить орендну плату на умовах попередньої оплати після підписання цього Договору та/або Протоколу, але в будь-якому випадку до фактичного отримання обладнання в оренду. Якщо погоджений строк оренди збільшується, в такому разі Орендар оплачує орендну плату за новий період до закінчення раніше оплаченого періоду.

З урахуванням викладеного, позивач зазначає, що за відповідачем рахується борг у розмірі 64437,08 грн., який наразі є неоплаченим з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України».

Також, відповідно до п. 6.11. Договору визначено, що орендна плата не включає в себе витрати на: (транспортування) доставку; монтаж; нагляд за проведенням монтажних робіт; завантаження/розвантаження; ремонт обладнання, який виник з вини орендаря; витрачені орендарем енергоносії, паливно-мастильні та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації Обладнання; консультаційні послуги тощо. Вказані послуги можуть бути надані Орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку Орендодавця. У разі надання додаткових послуг на підставі окремо виставленого рахунку, оплата таких рахунків має бути здійснена протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту надання послуги. Якщо додаткові послуги надаються на умовах попередньої оплати, в такому разі такі рахунки мають бути оплачені протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх отримання, але в будь-якому випадку до фактичного надання послуги.

Позивачем було зазначено суду, що ним надано відповідачу послуги з організації доставки обладнання та виставлено рахунок на оплату №737 від 30.06.2020 на суму 12800,00 грн. за організацію доставки обладнання. Повторно рахунок було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку, підтвердженням чого є опис вкладення у цінний лист №487. Підтвердженням надання послуги є акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1392 від 01.07.2020р., який містить посилання на те, що обладнання доставлялось, та передано було за актом передачі №237 від 08.05.2020р., однак, Відповідач зазначену суму отриманих послуг не оплатив.

З урахуванням наведених обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача борг у загальному розмірі 77237,08 грн., який складається з боргу за послуги з оренди 64437,08грн. та з боргу за послуги доставки 12800,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першої статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новарент», як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандбуд-України», як орендарем, виникли на підставі укладеного між ними 19 вересня 2019 року Договору оренди обладнання №190919-4О.

Відповідно до наданих Актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) позивачем відповідачу надавались послуги з оренди обладнання, що підтверджується наступним: актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №1485 від 30.09.2019р. на суму 4027,72 грн., №1793 від 31.10.2019р. на суму 50486,03 грн., №2103 від 30.11.2019р. на суму 106223,18грн., №2215 від 05.12.2019р.на суму 10692,82 грн., №2281 від 16.12.2019р. на суму 28400,11грн., №2311 від 18.12.2019р.на суму 5484,62 грн., №2312 від 18.12.2019р. на суму 2742,31 грн., №2476 від 31.12.2019р. на суму 12524,80 грн., №128 від 31.01.2020р. на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020р. на суму 9586,00 грн., №612 від 31.03.2020р. на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020р. на суму 5586,00 грн., №829 від 30.04.2020р. на суму 5586,00 грн., №889 від 30.04.2020р. на суму 4000,00 грн., №1068 від 31.05.2020р. на суму 13994,23 грн., №1131 від 31.05.2020р. на суму 4000,00 грн., №1132 від 31.05.2020р. на суму 5586,00 грн., №1310 від 30.06.2020р. на суму 17128,80 грн., №1393 від 30.06.2020р. на суму 5586,00 грн., №1394 від 30.06.2020р. на суму 4000,00 грн., №1530 від 22.07.2020р. на суму 3966,06 грн., №1531 від 22.07.2020р. на суму 2839,99 грн.

Так, усі акти, що наведено вище, крім актів наданих послуг №128 від 31.01.2020р. на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020р. на суму 9586,00 грн., №612 від 31.03.2020р. на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020р. на суму 5586,00 грн., містять печатку та підпис відповідача, що свідчить про прийняття останнім таких послуг.

В матеріалах справи наявний опис вкладення від 22.06.2021 №08139, який засвідчує скерування таких актів для підпису на адресу відповідача. (а.с. 78).

Відповідно до п.6.16 Договору, орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю ожин підписаний примірник (оригінал) Акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 календарних днів з моменту його отримання, або в той самий строк надати письмову вмотивовану відмову. У випадку неповернення (не своєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової вмотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаний орендарем, а послуга вважається прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протягом 5 календарних днів з моменту отримання актів не було підписано акти виконаних робіт та не повернуто їх позивачу, а також приймаючи до уваги, що в такий саме строк не було надано відповідної вмотивованої відмови від підписання таких актів, отже акти наданих послуг №128 від 31.01.2020 на суму 9586,00 грн., №380 від 29.02.2020 на суму 9586,00 грн., №612 від 31.03.2020 на суму 4000,00 грн., №669 від 31.03.2020 на суму 5586,00 грн. вважаються прийнятими відповідачем, з урахуванням приписів п. 6.16. укладеного між сторонами Договору.

Крім того, матеріали справи містять Акт звірки взаєморозрахунків станом на 22.09.2020 (а.с. 128), підписаний обома сторонами, за яким, зокрема, було визначено спірні акти, отримання та обов`язок оплати яких не визнається наразі відповідачем, як такі акти за яким було надано послуги відповідачу та, відповідно, по яким рахується борг.

Позивачем було надано послуги на суму 316026,67 грн., та відповідачем було сплачено отримані послуги лише у розмірі 251589,59 грн., про що було зазначено позивачем в позові та не заперечувалось відповідачем за час розгляду справи, у зв`язку з чим борг за отримані послуги становить 64437,08 грн.

Відповідно до п. 6.11. Договору визначено, що орендна плата не включає в себе витрати на: (транспортування) доставку; монтаж; нагляд за проведенням монтажних робіт; завантаження/розвантаження; ремонт обладнання, який виник з вини орендаря; витрачені орендарем енергоносії, паливно-мастильні та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації Обладнання; консультаційні послуги тощо. Вказані послуги можуть бути надані Орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку Орендодавця. У разі надання додаткових послуг на підставі окремо виставленого рахунку, оплата таких рахунків має бути здійснена протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту надання послуги. Якщо додаткові послуги надаються на умовах попередньої оплати, в такому разі такі рахунки мають бути оплачені протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх отримання, але в будь-якому випадку до фактичного надання послуги.

Матеріали справи містять Акт №1392 здачі прийняття робіт (надання послу) за організацію доставки обкладення від 01.07.2020 на суму 12800,00 грн., який скріплено підписом та печаткою відповідача, а також рахунок на оплату №737 від 30.06.2020р., який також було скеровано відповідачу відповідно до опису вкладення від 22.06.2021р. №08139.

Поряд з цим, доказів сплати такого акту матеріали справи не містять та відповідачем не було оплачено позивачу кошти за надання послуг з організації доставки обладнання.

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість по сплаті боргу за послуги з оренди 64437,08 грн. та з боргу за послуги доставки 12800,00 грн. є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відхилення аргументів апеляційної скарги.

Щодо тверджень скаржника про неотримання спірних Актів надання послуг та не доведення позивачем факту виникнення грошових зобов`язань у відповідача, судова колегія зазначає наступне.

Направлення вказаних Актів, підтверджується квитанцією поштового відправлення та описом вкладення з відбитком штемпеля відділення підприємства зв`язку. (а.с. 78).

Як зазначено вище, сторонами Договору був складений та підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 22.09.2020 року, за яким, зокрема, було визначено спірні акти.

Судова колегія зазначає, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Зазначена правова позиція у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Акт звірки взаємних розрахунків, підписаний уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна» та скріплений печаткою, є доказом, що свідчить про фактичне визнання останнім наявності у нього перед позивачем боргу.

Отже, судова колегія вважає, що акт звірки взаємних розрахунків є належним доказом підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем, а також отримання спірних Актів.

Щодо тверджень скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи ТОВ «Сунел», то вони колегією суддів відхиляються, оскільки заявником не було надано будь-яких доказів та пояснення яким саме чином рішення у справі може вплинути на права та обов`язки ТОВ «Сунел», оскільки товариство не є стороною Договору оренди обладнання №190919-4О від 19 вересня 2019 року, а правовідносини за угодою від 28.10.2020 склалися саме між ТОВ «Грандбуд-України» та ТОВ «СУНЕЛ».

Крім того, як зазначено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, відповідно до п. 14.3. Договору оренди обладнання №190919-4О від 19.09.2019, сторони не мають права передавати свої права та обов`язки по даному договору іншим особам без отримання належним чином оформленої письмової згоди іншої сторони. Проте, відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про зміну сторони у зобов`язанні.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі є обґрунтованим.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин, оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-283 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2021 у справі № 916/2167/21 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранбуд-Україна».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Поліщук