УХВАЛА

м. Київ

27.07.2022Справа № 910/15901/21

За заявою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича

про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником

у справі № 910/15901/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний

кар`єр № 3"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод"

про стягнення 1 398 358,46 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Видиш А.В.

За участі представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від Приватного виконавця (заявника): не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс": не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15901/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (далі - стягувач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (далі - боржник) про стягнення грошових коштів у розмірі 1 398 358,46 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2022 року в цій справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" на користь позивача 1 398 358,46 грн. основного боргу, а також 20 975,38 грн. судового збору.

11.05.2022 року на виконання означеного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

18.07.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича (далі - Приватний виконавець) від 12.07.2022 року № 159 про звернення стягнення на грошові кошти у розмірі 869 020,22 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс", яке має заборгованість перед боржником (відповідачем) на користь стягувача у справі № 910/15901/21 в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" на загальну суму 1 419 333,84 грн.

Крім того, 18.07.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Приватного виконавця від 12.07.2022 року № 160 про розгляд вищенаведеної заяви без його участі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2022 року заяву Приватного виконавця від 12.07.2022 року № 159 призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2022 року.

Сторони, Приватний виконавець та Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" про дату, час і місце розгляду заяви від 12.07.2022 року № 159 були повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання 27.07.2022 року не забезпечили.

Разом із тим, судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 336 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши заяву Приватного виконавця від 12.07.2022 року № 159, господарський суд міста Києва зазначає таке.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених законом випадках на приватних виконавців. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що постановою Приватного виконавця від 07.07.2022 року відкрито виконавче провадження № 12 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.05.2022 року № 910/15901/21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" 1 398 358,46 грн. основного боргу, а також 20 975,38 грн. судового збору (всього до стягнення - 1 419 333,84 грн.).

Крім того, постановами Приватного виконавця від 07.07.2022 року накладено арешт на все майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" в межах суми стягнення за вищенаведеним виконавчим документом з подальшим внесенням публічного обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також накладено арешт на грошові кошти відповідача, які містяться на усіх його рахунках, що відкриті чи будуть відкриті у відповідних банківських установах.

У поданій заяві від 12.07.2022 року № 159 Приватний виконавець вказував на недостатність станом на 12.07.2022 року коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" для повного виконання рішення суду в справі № 910/15901/21, тоді як з банківських рахунків боржника було списано лише 1 627,81 грн. На підтвердження наведених обставин Приватний виконавець надав суду, зокрема, виписку з відповідного банківського рахунку.

У той же час, Приватним виконавцем було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" є кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс", яке має заборгованість перед відповідачем, підтверджену судовим рішенням.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Відповідно до частин 1, 8 статті 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення відповідної заяви стягувача (державного чи приватного виконавця) має права та обов`язки боржника, визначені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

Зі змісту статті 336 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що для звернення стягнення на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс", суду необхідно встановити наявність заборгованості, на яку просить звернути стягнення заявник.

Суд також зазначає, що під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 Господарського процесуального кодексу України, предметом дослідження є наявність заборгованості, що підтверджується належними доказами. Такими доказами, зокрема, є відповідне рішення суду та докази беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач просить звернути стягнення (див. mutatis mutandis висновки постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 року в справі № 910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 року в справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 року в справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 року в справі № 927/313/18, від 06.02.2020 року в справі № 913/381/18 тощо).

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.11.2019 року в справі № 910/7023/19, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

З огляду на цей висновок, Верховним Судом визнано помилковим покладення судами на стягувача тягаря доведення стану виконання (часткового виконання) рішення суду у цій же справі, звернувши увагу на відсутність в матеріалах справи доказів закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" () звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" грошових коштів у загальному розмірі 1 035 059,50 грн., з яких: 722 000,00 грн. - основний борг, 138 685,18 грн. - пеня, 30 698,21 грн. - 3 % річних, 71 476,11 грн. - інфляційні втрати, 72 200,00 грн. - штраф.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21 наведений позов (з урахуванням поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" заяви про зменшення розміру позовних вимог) задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЄВЄРОДОНЕЦЬКИЙ АБЗ" () 869 020,22 грн., з яких: 722 000,00 грн. - основний борг, 46 840,99 грн. - пеня, 9 079,40 грн. - 3 % річних, 18 899,83 грн. - інфляційні втрати, 72 200,00 грн. - штраф. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Враховуючи набрання рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21 законної сили 24.03.2022 року, вказаним місцевим господарським судом 25.03.2022 року було видано відповідний наказ на його примусове виконання.

З огляду на вищевикладене, Приватний виконавець зазначав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" має право на кошти в межах суми стягнення за вищевказаним рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21, яке набрало законної сили, однак не було пред`явлено до примусового виконання. На підтвердження цих обставин заявник надав суду копії означеного рішення суду, наказу господарського суду Рівненської області від 25.03.2022 року № 918/836/21 та витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження (за параметрами пошуку за ідентифікаційним кодом стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод").

Суд зазначає, що рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21, на яке посилається заявник та яке у встановленому порядку набрало законної сили, встановлено факт наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" () перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" () у загальному розмірі 869 020,22 грн.

Докази, які свідчать про повну чи часткову оплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" згідно з рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21 (як у примусовому, так і в добровільному порядку), у матеріалах даної справи відсутні.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Приписи статей 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні від 13.12.2012 року № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 року зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97, передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення від 15.10.2009 року).

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

У рішенні від 20.07.2004 року в справі "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

При цьому, судом враховано, що згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Таким чином, враховуючи наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод", яка підтверджується рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21, що набрало законної сили, а також беручи до уваги відсутність належних та допустимих доказів повної оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" за рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2022 року в справі № 910/15901/21, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Приватного виконавця від 12.07.2022 року № 159 про звернення стягнення на грошові кошти у розмірі 869 020,22 грн., належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" (), що має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод", в рахунок задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" у виконавчому провадженні № 12 за наказом господарського суду міста Києва від 11.05.2022 року в справі № 910/15901/21 у загальному розмірі 1 419 333,84 грн.

Відповідно до частин 7, 8 статті 336 Господарського процесуального кодексу України про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича від 12.07.2022 року № 159 задовольнити.

2. Звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехноліс" (35009, Рівненська область, Костопільський район, село Мала Любаша, вулиця Покровська, будинок 35; ) у розмірі 869 020 (вісімсот шістдесят дев`ять тисяч двадцять) грн. 22 коп., яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111; ) згідно з рішенням господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 року в справі № 918/836/21, у рахунок задоволення вимог стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (69013, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Загорська, будинок 15; ) у виконавчому провадженні № 12, відкритому 07.07.2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.05.2022 року в справі № 910/15901/21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" (03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (69013, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Загорська, будинок 15; ) заборгованості у загальному розмірі 1 419 333 (один мільйон чотириста дев`ятнадцять тисяч триста тридцять три) грн. 84 коп.

3. Згідно з приписами статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.07.2022 року.

Суддя В.С. Ломака