РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2022 року справа № 927/48/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Антимонопольного комітету України, вул. Митрополита Василя Липківського,45, м. Київ, 03035;

e-mail:

до відповідача: Приватного підприємства ТІДІ ЛТД,

вул. Князя Чорного, буд. 4, м. Чернігів, 14000, адреса електронної пошти невідома

про стягнення 10569000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства ТІДІ ЛТД про стягнення штрафу у сумі 5284500,00 грн. та пені у сумі 5284500,00 грн. за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.01.2022 відкрите загальне позовне провадження у справі № 927/48/22, підготовче засідання призначено на 15.02.2022, 15:00.

У судове засідання 15.02.2022 прибув представник позивача у даній справі.

24.01.2022 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала суду від 14.01.2022, надіслана судом відповідачу за даним позовом, із зазначенням причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Судом встановлено, що адреса відповідача, зазначена у позовній заяві, повністю збігається з адресою відповідача, зазначеній у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду, яка направлялась на адресу Приватному підприємству «ТІДІ ЛТД» (вул. Князя Чорного, буд. 4, м. Чернігів, 14000), міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулась із відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене вище та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаниї ухвали із відміткою поштового відділення: адресат відсутній за вказаною адресою, суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про відкриття провадження у справі №927/48/22.

Відзиву на позов, заяв і клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач у справі не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України.

Наведене дає підстави суду дійти висновку про належне повідомлення відповідача про наявне позовне провадження та про розгляд справи судом.

У судовому засідання оголошувалась перерва до 09.03.2022, 12:10.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України Про продовження дії воєнного стану в Україні № 133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Судове засідання 09.03.2022 не відбулось з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема і Господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відновлено територіальну підсудність Господарського суду Чернігівської області із 25.04.2022.

Ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче засідання у справі №927/48/22 призначено на 14.06.2022, 11 год. 00 хв.

У судове засідання 14.06.2022 прибув представник позивача у даній справі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до трекінгу з офіційного сайту Укрпошта поштове відправлення (ухвала від 17.05.2022 надіслана судом на поштову адресу відповідача) у точці видачі/доставки.

Наведене дає підстави суду дійти висновку про належне повідомлення відповідача про наявне розгляд справи судом.

Суд зазначає про те, що явка представників сторін у судове засідання судом обов`язковою не визнавалася.

14.06.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.07.2022, 12:30. Явка представників сторін обов`язковою не визнавалася.

21.06.2022 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала суду від 14.06.2022 надіслана судом відповідачу за даним позовом, із зазначенням причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою.

У судове засідання 06.07.2022 сторони не прибули.

Судом враховано, що відповідач жодного разу у судові засідання не прибув, про час та дату судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаних ухвал із відміткою поштового відділення адресат відсутній за сказаною адресою.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень учасникам судового процесу створені усі належні умови для надання доказів.

Оскільки відповідач у відповідності до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, тому рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

03.10.2019 Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи №143-26.13/21-18 «Про порушення Приватним підприємством «ТІДІ ЛТД» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрклінсервіс» законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та подання п`ятого відділу розслідувань Департаменту розслідувань порушень законодавства про захист економічної конкуренції №143-26.13/21-19/392-спр/кі від 05.09.2019, прийнято рішення №651-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (надалі - рішення) (а.с. 6-13).

Пунктом 1 резолютивної частини рішення позивач постановив визнати, що Приватне підприємство «ТІДІ ЛТД» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрклінсервіс» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час проведення державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» процедури закупівлі - «Послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з готування їжі (харчування пасажирів) (ідентифікатор процедури закупівлі - UA-2016-10-06-000500-с).

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення за порушення, зазначене у п 1 рішення, на відповідача накладено штраф у розмірі 5284500,00 грн.

Копію зазначеного рішення разом з супровідним листом №143-26.13/01-13391 від 18.10.2019 направлено на юридичну адресу відповідача, яке отримано відповідачем 22.11.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №464 (а.с. 15).

У рішенні позивача зазначено про двомісячний строк сплати штрафу з дня одержання рішення, а також двомісячний строк для його оскарження до Господарського суду м. Києва.

Таким чином, штраф підлягав сплаті відповідачем до 22.01.2020.

Відповідач, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 60 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», оскаржив рішення №651-р від 03.10.2019 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2020 відкрите провадження у справі №910/482/20 за позовом Приватного підприємтсва «ТІДІ ЛТД» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/482/20 за позовом Приватного підприємтсва «ТІДІ ЛТД» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у справі №910/482/20 апеляційну скаргу Приватного підприємтсва «ТІДІ ЛТД» залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі №910/482/20 відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватно підприємства «ТІДІ ЛТД» на рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/482/20.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі №910/482/20 апеляційну скаргу Приватно підприємства ТІДІ ЛТД» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/482/20 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 07.10.2021 у справі № 910/482/20 відкрито провадження за касаційною скаргою Приватного підприєства «ТІДІ ЛТД».

Постановою Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №910/482/20 рішення суду першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

Відповідачем штраф не сплачено.

Під час судового розгляду справи відповідачем вказані обставини не спростовані.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми штрафу позивач звернувся до суду з даним позовом, заявивши до стягнення з відповідача також і пеню у сумі 5284500,00 грн. за період прострочення виконання рішення з 31.03.2021 по 23.05.2021, з 09.09.2021 по 06.10.2021, з 02.11.2021 по 13.12.2021.

Під час судового розгляду справи доказів часткового або повного погашення суми позову відповідачем надано не було.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

За нормою статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України (п.4 ст.4 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Згідно з ч.2 ст.5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст.14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації.

Пунктами 1, 6 ч. 1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Частиною 2 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно із ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин.

Статтею 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.

Матеріалами справи підтверджено факт, що рішенням Антимонопольного комітету України №651-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Приватне підприємство «ТІДІ ЛТД» вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час проведення державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» процедури закупівлі - «Послуги щодо забезпечення харчуванням за контрактом (послуги з готування їжі (харчування пасажирів) (ідентифікатор процедури закупівлі - UA-2016-10-06-000500-с).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 5284500,00 грн.

Судом встановлено, що позивач листом №143-26.13/01-13391 від 18.10.2019 направив відповідачу копію рішення №651-р від 03.10.2019 та повідомив про необхідність сплати штрафу у двомісячний строк з дня одержання зазначеного рішення, яке відповідачем отримано 22.11.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №464.

Частиною 2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Суд приймає до уваги той факт, що прийняте позивачем рішення №651-р від 03.10.2019 станом на момент звернення позивача із даним позовом та постановленням рішення у даній справі є чинним.

Судом враховано, що як у встановлений двомісячний строк, так і в подальшому відповідач не сплатив штраф у розмірі 5284500,00 грн., накладений на нього рішенням Антимонопольного комітету України №651-р від 03.10.2019, і такі обставини під час розгляду даної справи не спростовував, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5284500,00 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5% від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків сплати штрафу позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 5284500,00 грн., нарахованої за період з 31.03.2021 по 23.05.2021, з 09.09.2021 по 06.10.2021, з 02.11.2021 по 13.12.2021, на підставі ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». При цьому з урахуванням положень п. 5 ст. 56 закону України «Про захист економічної конкуренції» позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі, що не перевищує розмір штрафу.

З урахуванням викладеного вимога про стягнення з відповідача 5284500,00 грн. пені підлягає задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ч.9 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову, витрати позивача щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ТІДІ ЛТД» (вул. Князя Чорного, буд. 4, м. Чернігів, 14000, код 38814082) штраф у сумі 5284500 (п`ять мільйонів двісті вісімдесят чотири тисячі п`ятсот) гривень, пеню у сумі 5284500 (п`ять мільйонів двісті вісімдесят чотири тисячі п`ятсот) гривень:

- в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: отримувач: УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/21081100, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок:UA0026010, код класифікації доходів: 21081100 (символ звітності 106).

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили;

3. Стягнути з з Приватного підприємства «ТІДІ ЛТД»( вул. Князя Чорного, буд. 4, м. Чернігів, 14000, код 38814082) на користь Антимонопольного комітету України, вул. Митрополита Василя Липківського,45, м. Київ, 03035, код 00032767, 158535 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять п`ять) гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 06.07.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2022.

Суддя Демидова М.О.