РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2022Справа № 910/18378/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участі секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Поліпласт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтана»

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Представники сторін в судове засідання 18.07.2022 не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Поліпласт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтана» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним власником комплексу будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К. Проте, з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачем було виявлено, що за цією ж адресою зареєстрована Дніпропетровська філія відповідача без будь-якої відповідної правової підстави, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 20.12.2021.

16.12.2021 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи. Позивач в клопотанні також зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено судове засідання на 24.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 відкладено судове засідання на 21.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 відкладено судове засідання на 21.03.2022.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

За наведених обставин призначене на 21.03.2022 судове засідання з розгляду справи не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

З урахуванням викладеного, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 призначено судове засідання на 04.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 18.07.2022.

Представник позивача в судове засідання 18.07.2022 не з`явився, позивачем 16.12.2021 через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача, у судове засідання 18.07.2022 не з`явився.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження сторін, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись із вищевказаними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення сторін.

Крім того, суд враховує, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Поліпласт» є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Поліпласт» відповідно до рішення засновників № 1 від 26.10.2015, яке в свою чергу є правонаступником Акціонерного товариства закритого типу «Поліпласт» відповідно до протоколу позачергових загальних зборів № б/н від 17.11.2010.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 245833367 від 24.02.2021 Товариство з додатковою відповідальністю «Поліпласт» є єдиним власником комплексу будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1120, виданого 05.04.2004, видавник: Шульдіна Т.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу.

Позивач вказує, що йому з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стало відомо, що за його адресою зареєстрована Дніпропетровська філія ТОВ «Айтана», ідентифікаційний код 34298037.

Також позивач зазначає, що майно, яке належить відповідачу, а також докази, які свідчили про те, що між позивачем та відповідачем укладались угоди, які б надавали відповідачу право користуватись нерухомим майном за адресою м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К та угоди, які б могли бути підставою для реєстрації місцезнаходження відповідача за вказаною адресою відсутні.

Позивач 24.03.2021 за вих. № 98 направив до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області листа про те, що вищезазначена юридична особа за місцем своєї реєстрації не знаходиться, своєї господарської діяльності не здійснює, відомостей внесення змін щодо свого дійсного місцезнаходження до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в добровільному порядку не подає.

Крім того, позивачем 30.06.2021 за вих. № 143 було направлено лист засновнику ТОВ «Айтана» з вимогою про внесення змін щодо свого дійсного місцезнаходження до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в добровільному порядку. Відповідач в добровільному порядку відомостей щодо свого дійсного місцезнаходження до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань не подав.

Позивачем 31.03.2021 за вих. № 101 було направлено лист до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, з вимогою виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зокрема відомостей щодо Дніпропетровської філії ТОВ «Айтана», ідентифікаційний код 34298037 в частині запису про їх місце знаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К.

Листом № 4/5-92 від 16.04.2021 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради повідомив про те, що внесення змін до відомостей про юридичну особу на підставі листа власника приміщення про незнаходження юридичної особи за вказаною адресою не передбачено Законом про державну реєстрацію, та було запропоновано для захисту своїх прав звернутися до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 133 ГК України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України. Майно суб`єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб`єктів господарювання.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.02.2021 № 245833367 на праві власності належить нерухоме майно - комплекс будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К.

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (ч. 1 ст. 89 ЦК України).

До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом (ч. 4 ст. 89 ЦК України).

Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів..

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за ідентифікаційним кодом 34298037 зареєстровано Дніпропетровську філію ТОВ «Айтана», яка знаходиться за адресою: 49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 21-К.

Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення філією відповідача господарської діяльності за вказаною адресою.

Доказів, з яких би вбачалось, що за адресою: 49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 21-К знаходиться нерухоме майно, яке належить відповідачу чи його відокремленому підрозділу, сторонами до суду не надано.

В матеріалах справи також відсутні докази, які б свідчили про те, що між позивачем та відповідачем укладались угоди, які б надавали відповідачу чи його відокремленому підрозділу право користуватись спірним нерухомим майном та угод, які б могли бути підставою для реєстрації місцезнаходження відповідача чи його відокремленого підрозділу за вказаною адресою місця знаходження позивача.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За загальним правилом, позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права.

Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Господарський суд зазначає, що будь-які докази, що підтверджують наявність законних підстав для реєстрації місцезнаходження відповідача чи його відокремленого підрозділу за адресою, за якою розташований належний позивачу об`єкт нерухомого майна в матеріалах справи відсутній. Таким чином, фактично відповідач реалізовує належні власнику такого майна правомочності без відповідної правової підстави (зокрема договору оренди), що об`єктивно перешкоджає у здійсненні позивачем своїх прав.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд дійшов висновку, що реєстрація відповідачем свого відокремленого підрозділу за місцезнаходженням майна позивача є порушенням права власності позивача на будівлю, що розміщена за спірною адресою.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом усунення перешкод власнику нерухомого майна шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтана» з підстав порушення права власності позивача на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою є належним.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Усунути перешкоди власнику нерухомого майна Товариству з додатковою відповідальністю «Поліпласт» (52064, Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, с. Сурсько-Литовське, вул. Польова, буд. 56, ідентифікаційний код 24424934) у користуванні нерухомим майном будівлі, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К, реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 01 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження з адреси м. Дніпро, вул. Столєтова, 21 К - Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтана» ідентифікаційний код 34298037 місце реєстрації: м. Дніпро, вулиця Столєтова, 21 К.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтана» (04050, місто Київ, вул. Крваченка, будинок 15, ідентифікаційний код 32776597) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Поліпласт» (52064, Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, с. Сурсько-Литовське, вул. Польова, буд. 56, ідентифікаційний код 24424934) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

4.Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.07.2022.

Суддя І.В. Алєєва