ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.2022м. СумиСправа № 920/1424/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1424/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон (вул. Шопена, буд. 1, с. Рівне, Покровський район, Донецька область, 85325),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна марка (вул. Гагаріна, буд. 9, м. Суми, Сумська область, 40000),

про стягнення 50 789 грн 52 коп.,

представники учасників справи:

від позивача Бурашнікова О.С.;

від відповідача Щербак С.В.;

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна марка 50 789 грн 52 коп., в тому числі 25 737 грн 48 коп. заборгованості за поставлений товар, відповідно до укладеного між сторонами договору № 23/09-2020/Б від 23.09.2020, 3 801 грн 08 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 14 244 грн 92 коп. 30 % річних, 7 006 грн 04 коп. пені.

Ухвалою від 29.12.2021 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1424/21, визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

08.02.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 947/22 від 08.02.2022), в якому просить суд прийняти відзив та долучити його до матеріалів господарської справи № 920/1424/21; розглянути господарську справу № 920/1424/21 за правилами загальної позовного провадження; призначити у справі № 920/1424/21 судову комплексну почеркознавчу тa технічну судову експертизу документів за клопотанням сторони відповідача; відмовити у задоволенні позову у повному обсязі; стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції по справі зазначає, що про існування договірних відносин між ТОВ «Будівельна марка» та TOB «VIP Бетон» дізнався 17.01.2022 з матеріалів господарської справи № 920/1424/21. На дату укладення договору та до 05.03.2021 керівництво ТОВ «Будівельна марка» здійснював колишній директор Бодак О. С. Оригіналів як первинних бухгалтерських документів, так і договору поставки колишній директор відповідача після звільнення новому директору не передав. Позивач не надавав суду погодженого сторонами графіку поставки товару, письмової заявки (заявок) на відвантаження товару, як передбачено договором, що ставить під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та відповідачем за період з 23.09.2020 по 05.03.2021. Зображення факсимільного підпису на видаткових накладних суперечить чинному законодавству, а тому такі первинні документи не можуть вважатись допустимими доказами, що підтверджують здійснення господарської операції. Видаткова накладна № 116 від 05.03.2021 не могла бути підписана Бодаком О.С. в день її складення, оскільки останній в той день перебував в м. Суми, де звертався до приватного нотаріуса за нотаріальним посвідченням рішення учасників ТОВ «Будівельна марка» про відчуження частки у статутному капіталі. Відстань між с. Рівне Покровського р-ну Донецької області та м. Суми є досить значною і її неможливо подолати за короткий проміжок часу. Відповідач вважає, що оригінали наданих позивачем документів (договору поставки №23/09-2020Б та видаткових накладних, на яких ґрунтується доказування позивачем своїх позовних вимог) з великою вірогідністю є фіктивними і в дійсності будь-яких фактичних поставок товару за договором позивач не здійснював, а грошові кошти перераховані позивачу колишнім директором відповідача Бодаком О.С. безпідставно. Позивач безпідставно нарахував пеню та 30% річних за період з 27.01.2020 та з 05.03.2020; прострочення оплати товару за своєю природою є одним правопорушенням, тому подвійне нарахування пені за різними процентними ставками є порушенням ст. 61 Конституції України.

08.02.2022 відповідач, разом з відзивом на позовну заяву, подав клопотання про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів (вх. № 465 від 08.02.2022), на вирішення якої поставити питання: чи виконано підпис у видаткових накладних № 2047 від 10.12.2020, № 1735 від 05.11.2020, № 1986 від 04.12.2020, № 1700 від 30.10.2020, № 2072 від 15.12.2020, № 2058 від 12.12.2020, №1764 від 12.11.2020, № 1763 від 09.11.2020, № 2080 від 16.12.2020, № 1896 від 20.11.2020, №1917 від 26.11.2020, № 116 від 05.03.2021, № 2106 від 21.12.2020, № 2131 від 24.12.2020, № 1844 від 16.11.2020, № 2137 від 28.12.2020, 1975 від 03.12.2020, № 38 від 26.01.2021, № 1839 від 14.11.2020, № 36 від 26.01.2021, № 40 від 27.01.2021 в графі Отримав(ла) особисто Бодаком Олександром Сергійовичем або за допомогою застосування рельєфного кліше (факсиміле), або іншим механічним способом, відмінним від власноручного виконання підпису? Чи співпадає дата виконання даного підпису та дата накладення відбитку печатки ТОВ Будівельна марка у даній видатковій накладній із зазначеною в ньому датою складання? Якщо ні, то якою датою або в який проміжок часу (число, місяць, рік) було виконано даний підпис та накладено відбиток печатки ТОВ Будівельна марка? Проведення експертизи та вирішення даних питань відповідач просить доручити судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 02000); витрати на оплату проведення експертизи покласти на відповідача; витребувати від ТОВ VIP Бетон для проведення експертизи оригінали видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи: № 2047 від 10.12.2020, № 1735 від 05.11.2020, № 1986 від 04.12.2020, № 1984 від 04.12.2020, № 1700 від 30.10.2020, № 2072 від 15.12.2020, № 2058 від 12.12.2020, №1764 від 12.11.2020, № 1763 від 09.11.2020, № 2080 від 16.12.2020, № 1896 від 20.11.2020, №1917 від 26.11.2020, № 116 від 05.03.2021, № 2106 від 21.12.2020, № 2131 від 24.12.2020, № 1844 від 16.11.2020, № 2137 від 28.12.2020, № 1975 від 03.12.2020, № 38 від 26.01.2021, № 1839 від 14.11.2020, № 36 від 26.01.2021, № 40 від 27.01.2021.

08.02.2022 відповідач, разом з відзивом на позовну заяву, подав клопотання (вх. № 466 від 08.02.2022), в якому просить суд розглянути господарську справу № 920/1424/21 за правилами загального позовного провадження, враховуючи позицію відповідача по справі, важливе значення цієї справи для відповідача, необхідності витребування оригіналів письмових доказів у позивача, призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою від 16.02.2022 Господарський суд Сумської області продовжив строк для подання відзиву на позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю Будівельна марка та прийняв відзив на позовну заяву (вх. № 947/22 від 08.02.2022) до розгляду; задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна марка (вх. № 466 від 08.02.2022) про розгляд справи № 920/1424/21 за правилами загального позовного провадження; призначив розгляд справи № 920/1424/21 за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі з повідомленням сторін на 09.03.2022, 11:30; витребував у позивача, для огляду в підготовчому судовому засіданні, оригінали письмових доказів, копії яких додані до позовної заяви, зокрема договору № 23/09-2020/Б від 23.09.2020 з додатком, видаткових та товарно-транспортних накладних.

17.02.2022 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 1281 від 17.02.2022), в якій підтримує позовні вимоги, просить суд відмовити у задоволенні клопотання про призначення у справі експертизи. Позивач зазначає, що заборгованість заявлена до стягнення виникла у зв`язку з тим, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений бетон відповідно до видаткових накладних № 40 від 27.01.2021 та № 116 від 05.03.2021. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. TOB VIР БЕТОН зареєстрував податкові накладні, задекларував податкові зобов`язання та сплатив їх до бюджету, а відповідач в свою чергу скористався податковим кредитом з державного бюджету (загубити такі дані платник податків не може, так як вони містяться в електронному кабінеті платника податків та є для такого платника податків доступними). Продукція була прийнята відповідачем, про що зазначено у видаткових накладних. Також факт поставки товару відповідачу підтверджується товарно-транспортними накладними № 77 від 27.01.2021, № 159 від 05.03.2021. Крім того, по заявці ТОВ БУДІВЕЛЬНА МАРКА на випробування контрольних зразків бетону, укладеного в монолітні ЗБК на об`єктах ТОВ Будівельна марка, лабораторія ТОВ VIР БЕТОН проводила випробування та видавала відповідні документи про якість бетонної суміші. За результатами роботи лабораторія TOB VIP БЕТОН видала свідоцтво про відповідність вимірювань вимогам ДСТУ ISO 10012:2005 № 06-054/2020 від 04.07.2020. Також позивач звертає увагу на наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та зазначає, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки. Відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними. Твердження відповідача про підроблення документів та не передання печатки керівником ТОВ БУДІВЕЛЬНА МАРКА 05.03.2021 спростовується відтиском цієї печатки на наказі про призначення нового директора від 06.03.2021 № 06-03/21, а також відтиском цієї печатки на відзиві та на клопотаннях. До відповіді на відзив додані докази, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог.

09.03.2022 судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022, веденням бойових дій на території Сумської області та загрозою для життя і здоров`я громадян.

Ухвалою від 28.04.2022 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 01.06.2022, 12:30.

У судовому засіданні 01.06.2022, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, намір позивача подати додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.06.2022, 12-30. Також суд постановив протокольну ухвалу про витребування у позивача, відповідно до ст. 91 ГПК України, для огляду в судовому засіданні, оригіналів видаткових накладних № 40 від 27.01.2021, № 116 від 05.03.2021 та товарно-транспортних накладних № 77 від 27.01.2021, № 159 від 05.03.2021; протокольну ухвалу про забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні 20.06.2022 о 12 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення EasyCon; протокольну ухвалу про повідомлення відповідача про дату, час та місце підготовчого засідання в порядку ст. 120 ГПК України; задоволення клопотання представника відповідача (вх. № 942 від 01.06.2022) про забезпечення участі в судовому засіданні 20.06.2022 о 12 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

14.06.2022 позивач подав клопотання (вх. № 2320 від 14.06.2022) про надання суду для огляду оригіналів видаткових накладних № 40 від 27.01.2021, № 116 від 05.03.2021 та товарно-транспортних накладних № 77 від 27.01.2021, № 159 від 05.03.2021.

16.06.2022 позивач подав клопотання (вх. №2409 від 16.06.2022) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які підтверджують дійсний рух автотранспорту позивача на виконання замовлення відповідача, підтверджують факт надходження на розрахунковий рахунок позивача коштів відповідача в рахунок оплати товару, підтверджують фактичні витрати сировини, палива, виробничих сил позивача у зв`язку з реалізацією товарів та послуг відповідачу (звіти по діям, виписки з банківських рахунків, оборотно-сальдові відомості по рахункам 6431, 6432, 361).

У судовому засіданні 20.06.2022 відповідач зазначив, що наполягає на задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі; позивач зазначив, що заперечує проти такого клопотання; суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 22.06.2022, 9:30; забезпечення участі представників сторін в судовому засіданні 22.06.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 22.06.2022 представник відповідача зазначив, що не підтримує клопотання про призначення судової експертизи, просить суд залишити його без розгляду, оскільки після ознайомлення довірителя з поданими позивачем доказами було з`ясовано, що видаткові накладні підписані не факсиміле; також представник відповідача просить суд надати учасникам справи час для мирного врегулювання спору. Суд постановив протокольну ухвалу про залишення без розгляду клопотання відповідача про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів (вх. № 465 від 08.02.2022), протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 05.07.2022, 11:00; забезпечення участі представників сторін в судовому засіданні 05.07.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач в судовому засіданні 05.07.2022 зазначив, що між сторонами не досягнуто згоди щодо мирного врегулювання спору, заборгованість за товар не сплачена.

Ухвалою від 05.07.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.07.2022, 12:00.

Ухвалою від 06.07.2022 господарський суд забезпечив участь представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна марка» у судовому засіданні 13.07.2022 о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує; зазначає, що подані позивачем видаткові накладні не були підписані у день їх складання, про що свідчить лист позивача на адресу відповідача від 18.08.2021 з проханням надати підписані оригінали видаткових накладних, позивач не подав заявок покупця на відвантаження бетону, тому не можна стверджувати факт поставки товару за договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

23.09.2020 між сторонами укладений договір № 23/09-2020/Б, відповідно до умов якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу товар (бетон товарний), найменування, кількість, ціна якого вказані в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору поставка товару здійснюється відповідно до заявки Покупця, прийнятої Постачальником до виконання, одним із таких способів: на умовах FCA (склад Покупця) в редакції INCOTERMS 2000 (пункт поставки визначається в заявці покупця) в автотранспорт постачальника із розвантаженням; на умовах EXW (склад Постачальника - село Рівне, вул. Шопена, 1 Красноармійський район Донецької області) в редакції INCOTERMS 2000 із завантаженням в автотранспорт Покупця.

Згідно з п. 3.1.-3.4. договору, поставка товару здійснюється на основі заявок покупця на відвантаження, прийнятих постачальником до виконання.

Покупець зобов`язаний надати і узгодити з постачальником графік поставки товару не менш ніж за п`ять днів до планованої дати відвантаження.

Постачальник зобов`язаний оперативно розглянути заявку покупця на поставку і повідомити його про готовність або відсутності можливості виконати отриману заявку. Заявки, отримані в рамках узгодженого Графіка відвантаження, приймаються до виконання постачальником в безакцептному порядку за умови виконання покупцем всіх зобов`язань за договором.

Одночасно з постачанням товару постачальник передає покупцеві паспорт якості на товар, товарно-транспортну накладну чи інший товаросупровідний документ. Видаткову накладну постачальник може передати покупцеві після відвантаження товару нарочно або поштою.

У пункті 4.1. договору визначено, що ціна на партію товару, яка буде поставлена постачальником в межах терміну дії договору, вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору і діє до моменту зміни ціни у постачальника.

Загальна сума договору складає сукупність вартості партій товару, переданого за видатковими накладними до договору. Транспортні витрати з постачання товару відносяться на покупця (п. 4.7. договору).

Відповідно до п. 4.8. договору, оплата вартості товару здійснюється покупцем в наступному порядку і в терміни.

На підставі специфікації та заявки покупця на відвантаження постачальник формує рахунок на передоплату для кожної конкретної партії товару, з оплатою якого постачальник стає зобов`язаним поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його (п. 4.8.1. договору).

Датою здійснення платежу буде дата надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Розрахунки проводяться в національній валюті України - гривні в безготівковій формі платіжним дорученням або готівкою через касу постачальника (п. 4.8.2., 4.8.3. договору).

Постачальник має право відвантажити покупцеві товар без його попередньої оплати. В цьому випадку покупець зобов`язаний оплатити поставлений товар і витрати на його транспортування в термін не пізніше 10 (десяти) днів з моменту поставки (п. 4.8.4. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2020. Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, у разі якщо жодна зі сторін письмово не повідомить іншу про припинення дії договору за 35 календарних днів до його закінчення (п. 11.5 договору).

Відповідно до укладеної між сторонами специфікації № 1 від 23.09.2020 позивач зобов`язався поставити відповідачу товар на загальну суму 842 078 грн 40 коп. (в т.ч. ПДВ 140346, 40 грн) на умовах 100% попередньої оплати товару. Умови постачання в автотранспорт постачальника на умовах DDP (склад покупця) в редакції INCOTERMS 2010 (м. Покровськ, Донецька область, вул. Руднєва, буд. 73).

Відповідно до видаткових накладних № 1529 від 06.10.2020 на суму 9 895, 20 грн, № 1600 від 15.10.2020 на суму 37 650,12 грн, № 1616 від 19.10.2020 на суму 29 148,48 грн, № 1630 від 21.10.2020 на суму 12 145,20 грн, № 1700 від 30.10.2020 на суму 15 174,24 грн, № 1724 від 03.11.2020 на суму 19 432,32 грн, № 1735 від 05.11.2020 на суму 20 147,40 грн, № 1751 від 06.11.2020 на суму 19 432,32 грн, № 1763 від 09.11.2020 на суму 30 422,50 грн, №1764 від 12.11.2020 на суму 30 108,96 грн, № 1839 від 14.11.2020 на суму 20 072,64 грн, № 1844 від 16.11.2020 на суму 56 454,30 грн, № 1894 від 20.11.2020 на суму 12 545,40 грн, № 1896 від 20.11.2020 на суму 4 475,04 грн, № 1917 від 26.11.2020 на суму 77 781,48 грн, № 1975 від 03.12.2020 на суму 12 545,40 грн, № 1984 від 04.12.2020 на суму 7 765,24 грн, № 1986 від 04.12.2020 на суму 13 383,64 грн, № 2047 від 10.12.2020 на суму 22 581,72 грн, № 2058 від 12.12.2020 на суму 18 039,56 грн, № 2072 від 15.12.2020 на суму 20 072,64 грн, № 2080 від 16.12.2020 на суму 20 072,64 грн, № 2106 від 21.12.2020 на суму 58 698,84 грн, № 2131 від 24.12.2020 на суму 71 374,80 грн, № 2134 від 25.12.2020 на суму 7 885,30 грн, № 2137 від 28.12.2020 на суму 18 200,70 грн, № 36 від 26.01.2021 на суму 35 280,00 грн, №38 від 26.01.2021 на суму 13 625,40 грн, № 40 від 27.01.2021 на суму 15714,48 грн, № 116 від 05.03.2021 на суму 13 367,40 грн, а також товарно-транспортних накладних № 3710 від 06.10.2020, № 3823, 3829, 3836 від 15.10.2020, № 3873, 3883 від 19.10.2020, № 3917 від 21.10.2020, № 4065 від 30.10.2020, № 4108 від 03.11.2020, № 4118, 4121 від 05.11.2020, № 4154 від 06.11.2020, № 4189, 4190 від 09.11.2020, № 4253, 4254 від 12.11.2020, № 4280 від 14.11.2020, № 4305,4308, 4309, 4310 від 16.11.2020, № 4373, 4363 від 20.11.2020, № 4444, 4449, 4452, 4456 від 26.11.2020, № 4529 від 03.12.2020, № 4564, 4570 від 04.12.2020, № 4657 від 10.12.2020, № 4697, 4701 від 12.12.2020, № 4718 від 15.12.2020, № 4730 від 16.12.2020, № 4764, 4765, 4766 від 21.12.2020, № 4787, 4788, 4790, 4791 від 24.12.2020, № 4793 від 25.12.2020, № 4802, 4803 від 28.12.2020, № 69,72,73 від 26.01.2021, № 77 від 27.01.2021; № 159 від 05.03.2021 позивач поставив відповідачу товар вартістю 743 493 грн 36 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати товару, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 25737 грн 48 коп., в тому числі за видатковою накладною № 40 від 27.01.2021 в сумі 12370,08 грн та за видатковою накладною № 116 від 05.03.2021 в сумі 13 367,40 грн.

Відповідач вважає, що позивачем не подано належних доказів, що підтверджують поставку товару 27.01.2021 та 05.03.2021. Обставини, на яку вказує відповідач в обґрунтування заперечень проти позову, це відсутність у нього бухгалтерських документів за договором (не передані товариству колишнім директором), складання первинних документів (видаткових накладних) та їх підписання після 05.03.2021, коли Бодак О.С. вже не був директором товариства.

Відповідач не заперечує поставку товару за видатковими накладними, що оплачені, про що зазначив представник відповідача у судовому засіданні 13.07.2022.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до ст. 73, 76, 79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

На підтвердження факту поставки товару за договором 27.01.2021 та 05.03.2021 позивач подав видаткові накладні № 40 від 27.01.2021 на суму 15714,48 грн, № 116 від 05.03.2021 на суму 13 367,40 грн (а.с. 50,51, том 2).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Суд зазначає, що згідно з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції, і власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, (далі - Положення) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Суд встановив, що надані позивачем видаткові накладні № 40 від 27.01.2021 на суму 15714,48 грн, № 116 від 05.03.2021 на суму 13 367,40 грн містять найменування постачальника та покупця, посилання на укладений між сторонами договір, дату складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, підпис особи, яка отримала товар, засвідчений печаткою ТОВ «Будівельна марка».

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 20.12.2018 по справі № 910/19702/17 відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки товариства, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Відповідачем не доведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

ОСОБА_1 станом на 05.03.2021 був директором ТОВ «Будівельна марка»; новий директор Павленко А.В. приступив до виконання обов`язків директора з 06.03.2021 відповідно до наказу № 06-03/21 від 06.03.2021. Запис про зміну керівника ТОВ «Будівельна марка» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснений 19.03.2021.

На підтвердження факту поставки товару позивач також подав товарно-транспортні накладні № 77 та № 159, які містять відомості про дату складання документа (27.01.2021 та 05.03.2021), найменування вантажовідправника та вантажоодержувача, пункти навантаження та розвантаження, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, підпис особи, яка отримала товар.

Печатка відповідача на товарно-транспортних накладних відсутня, також відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка підписала товарно-транспортні накладні у графі прийняв.

Разом з цим кількість бетону, що постачається відповідає кількості зазначеній у видаткових накладних (а.с. 52,53, том 2), підпис отримувача візуально схожий із підписом отримувача у товарно-транспортних накладних від 09.11.2020, 12.11.2020, 14.11.2020, 16.11.2020, 03.12.2020, 24.12.2020, 26.01.2021 здійснення поставки товару згідно з якими відповідач не заперечує (поставки товару оплачені). Товар поставлений за адресою м. Покровськ, Донецька область, вул. Руднєва, буд. 73 згідно зі специфікацією № 1. Саме за цією адресою відповідно до договору № 165 від 22.09.2020, укладеного між КНП "Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування" Покровської міської ради Донецької області та ТОВ "Будівельна марка", відповідач зобов`язався виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції будівлі головного корпусу лікарні.

На підтвердження реального руху товару позивач подав звіти по діям за 27.01.2021 та за 05.03.2021 про рух транспортного засобу у день поставок (автомобіль КАМАЗ 1576, зазначений у товарно-транспортних накладних) (а.с. 69-77).

Також позивачем подані документи №24, 68 від 27.01.2021 та від 05.03.2021 про якість бетонної суміші, що відправлена у зазначені дати ТОВ «Будівельна марка» (а.с. 239, 240, том 1).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до ст. 187.1. Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до ст. 201.1. Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Тобто, реєстрація податкової накладної є відображенням здійснення господарської операції.

На підтвердження факту здійснення господарської операції з поставки товару 27.01.2021 та 05.03.2021 позивач подав податкові накладні від 27.01.2021 та від 05.03.2021 з відміткою про реєстрацію в ЄРПН (а.с. 180, 186, том 1). Дати фактичної поставки товару, зазначені у видаткових накладних та ТТН, на які посилається позивач, співпадають з датами складання податкових накладних.

На спростування факту складання видаткових накладних 27.01.2021 та 05.03.2021 у день поставки відповідач посилається на лист позивача від 18.08.2021, в якому останній зазначає про відвантаження в адресу ТОВ «Будівельна марка» бетону за договором та просить вислати підписані оригінали видаткових накладних.

Суд зазначає, що у листі від 18.08.2021 не конкретизовано, оригінали яких саме видаткових накладних просить повернути позивач, відсутні посилання останнього на обставини не підписання відповідачем видаткових накладних.

Акт звірки станом на 31.03.2021, на який посилається відповідач на підтвердження факту підписання видаткових накладних колишнім директором відповідача заднім числом, дійсно містить дані про заборгованість станом на 31.03.2021 за даними позивача. Акт підписаний зі сторони відповідача, підпис засвідчений печаткою відповідача, дані про особу, яка підписала акт відсутні.

Однак, підписання акту звірки та засвідчення підпису зі сторони відповідача печаткою станом на 31.03.2021 не свідчить про те, що видаткові накладні були складені та засвідчені печаткою товариства відповідача після 05.03.2021, у серпні 2021 року, не свідчить про те, що поставка товару 27.01.2021 та 05.03.2021 не відбулася. Засвідчення підпису зі сторони відповідача печаткою на акті, за відсутності доказів звернення до правоохоронних органів щодо її викрадення, втрати печатки не свідчить про її використання поза волею відповідача.

Поряд з цим, суд наголошує, що відповідач під час розгляду справи по суті не висловив заперечень щодо факту постачання спірного товару за договором 27.01.2021 та 05.03.2021.

У судовому засіданні 13.07.2022 на запитання суду, чи заперечує відповідач факт поставки товару 27.01.2021 та 05.03.2021, представник відповідача зазначив, що не може ні підтвердити, ні спростувати такий факт, оскільки видаткові накладні підписані не в день їх складання, у серпні 2021 року.

У відзиві на позовну заяву позивач в обґрунтування своїх заперечень проти позову вказував на відсутність належних доказів на підтвердження факту поставки товару за договором.

Відповідач заявляв клопотання про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів (вх. № 465 від 08.02.2022), для встановлення факту підписання видаткових накладних колишнім директором відповідача Бодаком Олександром Сергійовичем власноручно або за допомогою застосування рельєфного кліше (факсиміле), встановлення дати виконання підпису та дати накладення відбитку печатки ТОВ Будівельна марка у видаткових накладних.

Після ознайомлення відповідача з поданими позивачем доказами, ТОВ Будівельна марка було з`ясовано, що видаткові накладні підписані не факсиміле, про що зазначив представник відповідача у судовому засіданні 22.06.2022, у зв`язку з чим просив залишити без розгляду клопотання про призначення експертизи. Також представник відповідача зазначав про можливість мирного врегулювання спору.

У клопотанні про відкладення (вх. № 18ел від 05.07.2022) представник відповідача зазначив, що ТОВ "Будівельна марка" повідомило позивача через представника про готовність до укладення мирової угоди. Директор позивача не вважав за потрібне поспілкуватися з директором ТОВ "Будівельна марка" для погодження дій по виконанню мирової угоди, однак бажав повного і одностороннього без будь-якого попереднього або одночасного документального оформлення виконання вимог, що не відповідає процесуальному порядку укладення мирової угоди та духу правових положень про мирові угоди, тому, для сторін справи № 920/1424/21 має бути застосована якнайповніша процедура судового розгляду справи зі всіма етапами оскарження, перегляду та виконання прийнятих судових рішень із судовими процедурами на етапі виконання будь-яких прийнятих рішень.

Також у судовому засіданні 13.07.2022 представник відповідача зазначив, що директор ТОВ "Будівельна марка" готовий до діалогу, врегулювання спору мирно, однак після укладення мирової угоди, її затвердження. Оскільки позивач не погоджується, відповідач наполягає на запереченнях проти позову.

Щодо цих обставин суд зазначає наступне.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Непослідовність позиції відповідача, зокрема висловлення заперечень проти позову в залежності від згоди позивача на укладення мирової угоди на умовах відповідача, ненадання суду пояснень з питань, які ставляться судом і мають значення для вирішення спору щодо фактичного отримання товару, свідчить про недобросовісність поведінки відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, дійшов висновку, що позивачем були надані більш вірогідні докази поставки відповідачу товару за договором 27.01.2021 та 05.03.2021 та наявності заборгованості у відповідача. Відповідачем не подано доказів на спростування факту отримання товару; обставини відсутності погодженого сторонами графіку поставки товару, письмової заявки (заявок) на відвантаження товару, на які вказує відповідач, не спростовують факту здійснення господарської операції з поставки товару, яка підтверджена достатньою кількістю доказів.

Оскільки відповідач не спростував факт поставки товару, не виконав договірних зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати товару, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 737 грн 48 коп. заборгованості.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що інфляційне нарахування на суму боргу та процентів річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання і способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2. договору, покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання проти термінів, обумовлених у пункті 4.8.4. договору, зобов`язаний сплатити: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення. Обчислення пені проводиться від суми простроченого платежу без обмеження термінів, встановлених ч. 6 ст. 232 ГК України; якщо прострочення в оплаті перевищить 20 днів - покупець зобов`язаний відшкодувати постачальнику 30% річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку позивача, за прострочення оплати товару відповідачеві нарахована пеня в сумі 7006 грн. 04 коп., 30% річних в сумі 14 244 грн 93 коп., інфляційні втрати в сумі 3801 грн 08 коп., в тому числі за період з 27.01.2020 до 20.12.2021, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений 27.01.2021 (12370 грн 08 коп.), за період з 05.03.2020 до 20.12.2021, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений 05.03.2021 (13367 грн 40 коп.)

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, суд встановив, що позивач безпідставно здійснив нарахування з 27.01.2020 та з 05.03.2020, враховуючи, що поставки товару відбулися 27.01.2021 та 05.03.2021.

Також суд враховує, що пунктом 6.2. договору передбачена відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання проти термінів, обумовлених у пункті 4.8.4. договору.

Відповідно до п. 4.8.4. договору, постачальник має право відвантажити покупцеві товар без його попередньої оплати. В цьому випадку покупець зобов`язаний оплатити поставлений товар і витрати на його транспортування в термін не пізніше 10 (десяти) днів з моменту поставки.

Оскільки товар був поставлений без його попередньої оплати, відповідно до умов п. 4.8.4. договору, відповідач був зобов`язаний оплатити товар поставлений 27.01.2021 у строк до 06.02.2021, поставлений 05.03.2021 у строк до 15.03.2021; відповідно, прострочення оплати товару почалося з 07.02.2021 та з 16.03.2021.

За період з 07.02.2021 до 20.12.2021, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений 27.01.2021 (12370 грн 08 коп.), пеня складає 1646 грн 07 коп., 30% річних 3223 грн 00 коп., інфляційні втрати 1064 грн 26 коп.

За період з 16.03.2021 до 20.12.2021, виходячи з суми заборгованості за товар, поставлений 05.03.2021 (13367 грн 40 коп.), пеня складає 1612 грн 15 коп., 30% річних 3076 грн 33 коп., інфляційні втрати 766 грн 06 коп.

Враховуючи встановлений судом факт несвоєчасної оплати відповідачем товару, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 1830 грн 32 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 3258 грн 22 коп. пені, 6299 грн 33 коп. 30 % річних обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційного збільшення суми боргу, пені, 30 % річних суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 79, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна марка (вул. Гагаріна, буд. 9, м. Суми, Сумська область, 40000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон (вул. Шопена, буд. 1, с. Рівне, Покровський район, Донецька область, 85325, ) 25 737 грн 48 коп. заборгованості за товар, 1830 грн 32 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 3258 грн 22 коп. пені, 6299 грн 33 коп. 30 % річних, 2270 грн витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 22.07.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко