ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2022 р.Справа № 924/496/22

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Лайф Агро", с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, код 43063729, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2022 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Лайф Агро", с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, код 43063729, про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій ТОВ "Грін Лайф Агро" просить суд заборонити ТОВ Компанія "Укрелітагро" та будь-яким іншим особам вживати заходів, спрямованих на обробку землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, що розташована на території Старокостянтинівської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області земельної ділянки площею 1615 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ:01:01:01), яка сформована відповідно до затвердженої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації розташованої на території Старокостянтинівської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області земельної ділянки площею 1615 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ:01:01:01) та є невід`ємною частиною укладеного 21.04.2022 року між ТОВ "Грін Лайф Агро" та Старокостянтинівською міською радою договору передачі органами влади в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в умовах військового стану, на якій виконуються посівні роботи ТОВ "Грін Лайф Агро".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2022 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Музиці М.В.

Заява мотивована тим, що ТОВ "Грін Лайф Агро" має намір звернутися до Господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до товариства з обмеженою від повільністю Компанія "Укрелітагро", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Старокостянтинівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків, заподіяних землекористувачу самовільним зайняттям земельної ділянки. Зазначає, що 21.04.2022 року між ТОВ "Грін Лайф Агро" та Старокостянтинівською міською радою укладено договір передачі органами влади в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в умовах військового стану, за умовами якого заявнику передано в користування земельну ділянку площею 1615 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 482 га з якої засіяно ТОВ "Грін Лайф Агро". Проте, 16.05.2022 року частина необробленої орендованої земельної ділянки була захоплена ТОВ Компанія "Укрелітагро" та розпочата обробка вказаної земельної ділянки останнім.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зриву посівної компанії в умовах воєнного стану та наявної загрози продовольчої безпеки України, а також неможливості виконання ТОВ "Грін Лайф Агро" умов договору від 21.04.2022 року в частині забезпечення вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, в тому числі:

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, слід наголосити, що у провадженні з розгляду заяви про забезпечення позову суд позбавлений можливості встановлювати законність і обґрунтованість дій відповідача, позаяк такий предмет розгляду належить здійснювати в порядку позовного провадження. Сутність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії покликана захистити заявника від неправомірних дій осіб, якщо крім усього такі дії носять непередбачувані, швидкі та невідворотні елементи. Таким чином, у цьому провадженні суд встановлює обґрунтованість заходів забезпечення з урахуванням розумності та адекватності вимог заявника, його доводів, відповідності наведених в приписах підстав із положеннями закону.

За правилами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 ГПК України).

За умовами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.

Заявником до заяви про забезпечення позову від 12.07.2022 року не додано жодного доказу на підтвердження вчинення ТОВ Компанія "Укрелітагро" чи жодними іншими особами дій з захоплення орендованої заявником ділянки та її оброблення; до заяви додано лише копії рішення міської ради від 19.04.2022 року "Про надання в оренду земельної ділянки юридичній особі", договору передачі органами влади в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в умовах військового стану від 21.04.2022 року, документації із землеустрою та копії актів про обробку землі.

Про захоплення частини земельної ділянки з 16.05.2022 року та її оброблення ТОВ Компанія "Укрелітагро" зазначено заявником лише у тексті заяви без надання жодного підтвердження вказаному. Аналогічно жодним чином не обґрунтовано, як невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зриву посівної компанії в умовах воєнного стану та наявної загрози продовольчої безпеки України, а також неможливості виконання ТОВ "Грін Лайф Агро" умов договору від 21.04.2022 року в частині забезпечення вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці.

Подана позивачем заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться лише до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення та не містить жодних належних, допустимих та вірогідних доказів в розумінні статей 76, 77, 79 ГПК України, із яким діюче законодавство пов`язує застосування заходів щодо забезпечення позову. Окрім того, забезпечення позову, шляхом заборони?? іншим особам?вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки є неконкретизованими.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Грін Лайф Агро" про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19.

Керуючись ст.ст. 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви від 12.07.2022 року товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Лайф Агро", с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, код 43063729, про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони ТОВ Компанія "Укрелітагро" та будь-яким іншим особам вживати заходів, спрямованих на обробку землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, що розташована на території Старокостянтинівської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області земельної ділянки площею 1615 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ:01:01:01), яка сформована відповідно до затвердженої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації розташованої на території Старокостянтинівської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області земельної ділянки площею 1615 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ:01:01:01) та є невід`ємною частиною укладеного 21.04.2022 року між ТОВ "Грін Лайф Агро" та Старокостянтинівською міською радою договору передачі органами влади в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в умовах військового стану, на якій виконуються посівні роботи ТОВ "Грін Лайф Агро".

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим.: 1 - до справи; 2 - заявнику (23223, Вінницька область, Вінницький район, с. Зарванці, вул. Соснова, 17) - рек. з пов. про вручення