ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 Справа № 914/805/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. розглянув матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Кравець Надії Михайлівни , село Сваричів, Калуський район, Івано-Франківська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосистеми онлайн», місто Львів

про стягнення 17 223,33 грн.

Без виклику сторін.

Обставини розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Кравець Надії Михайлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосистеми онлайн» про стягнення 17 223,33 грн заборгованості, з яких 15 425,00 грн основного боргу, 1 798,33 грн штрафних санкцій та компенсації за невиконання грошових зобов`язань.

Ухвалою від 03.05.2022 суд залишив без руху позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кравець Надії Михайлівни та надав позивачу строк для усунення недоліків.

16.05.2022 позивачем подано до канцелярії суду заяву про усунення недоліків за б/н від 13.05.2022 (вх.№10129/22).

Ухвалою суду від 23.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено здійснювати розгляд справи без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала суду від 23.05.2022 про відкриття провадження у справі надсилалась позивачу на електронну адресу, вказану у позовній заяві, яка долучена до заяви про усунення недоліків, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвала суду від 23.05.2022 про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу на дві адреси:

- юридичну, вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 ;

- поштову, вказану у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 .

Також, ухвала суду від 23.05.2022 про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Отже, сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Так як суд здійснював розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто без можливості для відповідача взяти участь у судовому засіданні і викласти свої заперечення проти задоволення позову, право відповідача надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, могло бути реалізоване шляхом подання відзиву.

Від відповідача не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотання про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позов також не подано.

Згідно зі статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку із закінченням строку наданого для вирішення спору, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.01.2021 між сторонами було укладено агентський договір №15/202001 про генерування та розповсюдження електронних квитків, відповідно до умов якого позивач доручає та надає ТзОВ «Екосистеми онлайн» ексклюзивне право на онлайн продаж квитків через сайт ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідач зобов`язується від імені та за рахунок позивача, Здійснювати дії з генерування електронних квитків, шляхом обробки даних за допомогою мережі Інтернет.

Однак, відповідач свої зобов`язання за агентським договором №16/202001 від 30.01.2020 в частині своєчасного перерахування на розрахунковий рахунок принципала (позивача) грошових коштів, отриманих агентом від покупців в результаті генерування електронних квитків в порядку, визначеному договором, не виконав внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 15 425,00 грн.

У зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 1 059,47 грн, три проценти річних в сумі 176,22 грн, інфляційні втрати в сумі 562,64 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 17 223,33 грн заборгованості, з яких 15 425,00 грн основний борг, 1 059,47 грн пеня, 176,22 грн три проценти річних, 562,64 грн інфляційні втрати.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

30.01.2020 між фізичною особою-підприємцем Кравець Надією Михайлівною (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - принципал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистеми онлайн» (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - агент) було укладено агентський договір №15/202001 про генерування та розповсюдження електронних квитків (надалі- договір), відповідно до умов якого принципал доручає та надає ТзОВ «Екосистеми онлайн» ексклюзивне право на онлайн продаж квитків через сайт ІНФОРМАЦІЯ_3, а агент зобов`язується від імені та за рахунок принципала, здійснювати дії з генерування електронних квитків, шляхом обробки даних за допомогою мережі Інтернет.

Відповідно до п. 2.1. договору договір укладено на виконання Положення і є його частиною. У всьому, що прямо не врегульовано договором, сторони керуються статтями Положення.

У Положеннях про надання послуг (публічний договір оферти в мережі Інтернет за веб адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) передбачено, що ТзОВ «Екосистеми онлайн» зобов`язано виплачувати вартість реалізованих електронних білетів організатору на умовах діючого положення і додатково укладеного агентського договору з кожним організатором.

Згідно п.2.3. договору генерування електронних квитків здійснюється агентом на умовах, визначених договором. Грошові кошти за генерування електронних квитків приймаються на розрахунковий рахунок агента еквайринг платежі обробляються платіжним оператором агента.

Відповідно до п. 2.8. договору послуги по даному агентському договору надаються агентом у відповідності до КВЕД 79.90; КВЕД 82.30 та КВЕД 63.11.

Згідно п.3.10. договору агент зобов`язується самостійно або із залученням третіх осіб своєчасно і в повному обсязі здійснювати генерування та розповсюдження електронних квитків. Інформація про згенеровані електронні квитки відображається у особистому кабінеті принципала. При цьому, в особистому кабінеті вказується загальна кількість і сума згенерованих електронних квитків.

Відповідно до п. 3.14. договору агент зобов`язується своєчасно перераховувати на розрахунковий рахунок принципала грошові кошти, отримані агентом від покупців в результаті генерування електронних квитків в порядку, визначеному договором.

Пунктом 3.16. договору сторони погодили, що протягом 3 (трьох) календарних днів повідомляти принципала про будь-які зміни, що можуть вплинути на виконання сторонами умов договору, в тому числі: зміни свого найменування, юридичної адреси, фактичної адреси, поштової адреси, банківських реквізитів, адреси інтернет-сайту, застосовуваної системи оподаткування.

Згідно п.6.3. договору оплата за договором здійснюється згідно п. 6.4.1 та 6.4.2. на вимогу принципала, але не раніше ніж за 2 (два) тижня від початку генерування електронних квитків. Кінцевий розрахунок відбувається впродовж 5-ти робочих днів після отримання акта-звіту, підписаного принципалом, агент здійснює виплату затвердженої в акті-звіті суми на розрахунковий рахунок принципала, принципал в свою чергу повертає агенту винагороду згідно акта-звіту.

Відповідно до п.6.4.1., п.6.4.2. договору у разі, якщо електронний квиток генерується для фізичної особи внаслідок успішного перерахування грошових коштів вказаному на сайті платіжному агентові або шляхом перерахування грошових коштів за допомогою інтернет-еквайрингу, винагорода агента становить 5% ( п`ять відсотків) від загальної суми згенерованих електронних квитків, також додатково нараховуються 2,5% (два з половиною відсотки) сервісний збір платіжного агента, який оплачують покупці. У випадку, якщо кошти за генерування квитка перераховує юридична особа шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок агента, винагорода агента становить 5% (п`ять відсотків) від суми генерованих електронних квитків.

Згідно п.7.7. договору сторони погодили, що сторони за порушення термінів виконання грошових зобов`язань несуть відповідальність один перед одним у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожен календарний день. Сплата пені проводиться за письмовою вимогою Сторони, чиї права були порушені.

Позивач 30.09.2021 склав акт-звіт про надані послуги № 1 на суму 15 425,00 грн. Договір та акт-звіт підписані за допомогою сервісу обміну електронними документами.

Проте, відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за надані послуги згідно агентського договору №16/202001 про генерування та розповсюдження електронних квитків від 30.01.2020 не провів, відтак, станом на момент звернення з позовною заявою до суду утворилась заборгованість зі сплати основного боргу в сумі 15 425,00 грн.

У зв`язку із несплатою за надані послуги позивач звертався до відповідача із претензією б/н від 11.10.2021 з проханням впродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання цієї претензії сплатити грошові кошти в розмірі 15 425,00 грн, за агентським договором №16/202001 про генерування та розповсюдження електронних квитків від 30.01.2020. Вказана претензія надіслана відповідачу (ТзОВ «Екосистеми онлайн») як на електронну адресу так і цінним листом на його поштову адресу. Відповідно до онлайн-відстеження поштового відправлення відповідач отримав претензію 12.10.2021 штрихкодовий ідентифікатор №967. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував відповідачу 1 059,47 грн пені, 176,22 грн три проценти річних, 562,64 грн інфляційних втрат.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 17 223,33 грн заборгованості, з яких 15 425,00 грн основного боргу, 1 798,33 грн штрафних санкцій та компенсації за невиконання грошових зобов`язань.

Висновки суду.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є агентський договір №16/202001 про генерування та розповсюдження електронних квитків від 30.01.2020. Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором комерційного посередництва (агентським договором), який підпадає під правове регулювання норм глави 31 Господарського кодексу України.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами 1, 2 статті 295 Господарського кодексу України передбачено, що комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 296 Господарського кодексу України агентські відносини виникають у разі: надання суб`єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій.

За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами (частинами 1, 2 статті 297 Господарського кодексу України).

У відповідності до статті 305 Господарського кодексу України відносини, які виникають при здійсненні комерційного посередництва (агентської діяльності) у сфері господарювання, регулюються цим Кодексом, іншими прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, що визначають особливості комерційного посередництва в окремих галузях господарювання. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення.

Представництво за цим договором полягає у здійсненні агентом дій з генерування електронних квитків через сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 від імені замовника, під його контролем та за його рахунок, шляхом обробки даних за допомогою мережі Інтернет.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи наявний акт-звіт про надані послуги № 1 від 30.09.2021, який підписаний позивачем та відповідачем за допомогою сервісу обміну електронними документами.

ТзОВ «Екосистеми онлайн» підписавши електронним підписом 05.10.2021 акт-звіт про надані послуги № 1 від 30.09.2021 підтвердило надання позивачем послуг. Отже зобов`язане було у строк визначений пунктом 6.3 договору, перерахувати позивачу грошові кошти в сумі 15 425,00 грн.

Проте, відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за надані послуги згідно агентського договору №16/202001 про генерування та розповсюдження електронних квитків від 30.01.2020 не провів.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п.6.3. договору передбачено, що оплата за договором здійснюється згідно п. 6.4.1 та 6.4.2. на вимогу принципала, але не раніше ніж за 2 (два) тижня від початку генерування електронних квитків. Кінцевий розрахунок відбувається впродовж 5-ти робочих днів після отримання акта-звіту, підписаного принципалом, агент здійснює виплату затвердженої в акті-звіті суми на розрахунковий рахунок принципала, принципал в свою чергу повертає агенту винагороду згідно акта-звіту.

Станом на дату подання позовної заяви, так і станом на дату прийняття судом рішення у відповідача існує борг за надані послуги за генерування та розповсюдження квитків по агентському договору №16/202001 від 30.01.2020 на суму 15 425,00 грн.

Відповідач доказів сплати заборгованості на суму 15 425,00 грн не надав, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що дослідженні в ході судового розгляду, відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив, власного контррозрахунку не надав.

У відповідності із статтею193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 15 425,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно часини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п.7.7. договору сторони погодили, що сторони за порушення термінів виконання грошових зобов`язань несуть відповідальність один перед одним у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожен календарний день. Сплата пені проводиться за письмовою вимогою Сторони, чиї права були порушені.

Відповідно до п. 2.3 договору принципал зобов`язується сплатити агенту винагороду в порядку і терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 3.14. договору, до обов`язків агента відноситься, зокрема, своєчасне перераховування на розрахунковий рахунок принципала грошових коштів, отриманих агентом від покупців в результаті генерування електронних квитків в порядку, визначеному договором.

Відповідно до п.6.3 договору оплата за договором здійснюється на вимогу принципала але не раніше ніж за 2 (два) тижня від початку генерування електронних квитків, на підставі проміжного акта-звіту. Кінцевий розрахунок відбувається впродовж 5-ти робочих днів після отримання акта-звіту, підписаного принципалом, Агент здійснює виплату затвердженої в акті-звіті суми на розрахунковий рахунок принципала, принципал в свою чергу повертає агенту винагороду згідно акта-звіту.

У додатку №1 від 30.09.2020 сторонами погоджено, що винагорода агента становить 771,25 грн та що принципал перераховує винагороду агенту впродовж двох робочих днів після отримання виплати від агента. При цьому, як вбачається з додатку №1, виплата агента (загальна вартість що підлягає принципалу) становить 15 425,00 грн, дата проведення заходу 25.09.2021.

Таким чином виходячи з погоджених умов договору п.6.1. та порядку розрахунків, погодженими сторонами у додатку №1 до договору по конкретному заходу, виконання обов`язку принципала по перерахуванню винагороди агенту поставлено в залежність від виконання агентом зобов`язань по перерахуванню суми 15 425,00 грн та 771,25 грн, у строки погодженні у п.6.3. договору та у зазначеному додатку. Отже зобов`язання зі сплати винагороди у принципала (позивача) виникає після перерахування агентом (відповідачем) погодженої вартості наданих послуг.

Умови погоджені в п.6.1 агентського договору не суперечать порядку розрахунків, які погодженні сторонами в додатку №1 від 30.09.2021 до агентського договору.

Умовами п.6.3. договору сторони погодили, що оплата за договором здійснюється згідно п. 6.4.1 та 6.4.2. на вимогу принципала, але не раніше ніж за 2 (два) тижня від початку генерування електронних квитків. Кінцевий розрахунок відбувається впродовж 5-ти робочих днів після отримання акта-звіту, підписаного принципалом, агент здійснює виплату затвердженої в акті-звіті суми на розрахунковий рахунок принципала, принципал в свою чергу повертає агенту винагороду згідно акта-звіту.

Акт-звіт про надані послуги №1 від 30.09.2021 підписаний відповідачем цифровим підписом 05.10.2021.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути пеню в сумі 1 059,47 грн нараховану за період з 08.10.2021 по 23.02.2022, три проценти річних в сумі 176,22 грн нараховані за період з 08.10.2021 по 23.02.2022, інфляційні втрати в сумі 562,64 грн. нараховані за період з 08.10.2021 по 31.01.2022.

Судом перевірено розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат та встановлено, що позивач невірно визначив перший день прострочки.

Враховуючи положення п.6.3. договору щодо оплати (5 робочих днів після отримання акта-звіту, підписаного принципалом) та дату підписання відповідачем акту-звіту (05.10.2021), останнім днем оплати є 12.10.2021, отже першим днем прострочки є 13.10.2021, а не 08.10.2021 як вказує позивач.

Отже до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 1 023,54 грн нарахована за період з 13.10.2021 по 23.02.2022, три проценти річних в сумі 169,89 грн нараховані за період з 13.10.2021 по 23.02.2022 та інфляційні втрати в сумі 562,64 грн нараховані за період з 13.10.2021 по 31.01.2022.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020 р.

Суд, виходячи із стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, дійшов висновку, що надані прокурором докази, про які суд вказував вище, є більш вірогідними. Відтак, позов підлягає до задоволення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково.

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 2 481,00 грн, що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 12.04.2022 на суму 2 481,00 грн.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір слід покласти на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосистеми онлайн» (79008, місто Львів, вулиця Коперника, будинок 12, квартира 10; ідентифікаційний код юридичної особи 37741134) на користь Фізичної особи-підприємця Кравець Надії Михайлівни ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 15 425,00 грн основного боргу, 1 023,54 грн пені, 169,89 грн три проценти річних, 562,64 грн інфляційних втрат та 2 474,80 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Рішення складено

та підписано 19.07.2022

Суддя Сухович Ю.О.