ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.2022 Справа №905/152/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., розглянувши матеріали справи за позовом: акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Єжи Ґеройця, будинок 5; ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; )

до відповідача: державного підприємства "ШАХТА ІМ. М. С. СУРГАЯ" (85670, Донецька обл., місто Вугледар; )

про стягнення штрафу в розмірі 44 840,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до державного підприємства "ШАХТА ІМ. М. С. СУРГАЯ" про стягнення штрафу в розмірі 44 840,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем ваги відправленого вантажу за накладною №49314032, що підтверджується комерційним актом №486202/331 від 09.07.2021 та стало підставою для нарахування позивачем штрафу в розмірі 44 840,00 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі N 905/152/22; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18.02.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач не погоджується із заявленими вимогами посилаючись на те, що комерційний акт, яким зафіксовано нестачу вантажу, не надсилався на адресу підприємства. Крім того, у комерційному акті №486202/331 від 09.07.2021, складеному на підставі акту загальної форми №60066 від 09.07.2021 встановлено комерційну несправність вагону №65303174 та наявність ознак не збереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу, що на думку відповідача свідчить про те, що встановлені залізницею обставини щодо комерційної несправності вагонів, в яких виявлена недостача маси вантажу, враховуючи порушення маркування, за умови, що спірні вагони прийняті без зауважень, ставлять під сумнів доведеність факту невірного зазначення в накладній маси вантажу, а більш вірогідно свідчать про його незбереження безпосередньо під час перевезення.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом у строки встановлені ухвалою суду.

На підставі приписів ч. 2 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова.

Частиною 3 та 4 статті 120 ГПК України передбачено, що повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень і ухвала про вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів для вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторонам в установленому порядку була направлена ухвала суду від 31.01.2022 про відкриття провадження у справі рекомендованими листами з повідомленням, які повернуті на адресу суду з відмітками про вручення 03.02.2022 та 04.02.2022.

Таким чином, суд враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 за залізничною накладною на групу вагонів № 49314032 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Лиман Донецької залізниці було відправлено вагони з вантажем вугілля кам`яне марки г газовий, поверхню вантажу нижче рівня бортів вагона, вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона, відправник державне підприємство "ШАХТА ІМ. М. С. СУРГАЯ".

При оформлені залізничної накладної №49314032 у вагоні № 65303174 відповідачем вказано масу вантажу 66 400 кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена на вагонних вагах вантажовідправником.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтверджена відміткою представника відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, про що свідчить відмітка працівника станції відправлення. Відповідні відмітки про наявність зауважень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у Додатку 1 до цих Правил.

Згідно з п.1.2. Правил, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3. Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

У відповідності до статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Відповідно до п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

У графі 55 Правильність внесених відомостей підтверджує представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Таким чином, при прийнятті вантажу до перевезення у позивача був відсутній обов`язок перевіряти його масу.

Відповідно до матеріалів справи, 09.07.2021 на проміжній станції Волноваха Донецької залізниці проведено зважування вагону № 65303174, який прибув 08.07.2021.

В результаті перевірки встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній № 49314032 у графі маса вантажу не відповідає масі вантажу, встановленій на станції Південнодонбаська Донецької залізниці, про що складено акти загальної форми №34477 від 08.07.2021 та комерційний акт № 486202/331 від 09.07.2021.

Так, актом загальної форми №№34477 від 08.07.2021 встановлена комерційна несправність вагону №65303174, зокрема наявність ознак незбереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу, при огляді поїзда у парку прийому виявлено навантаження нижче рівня бортів на 30-40см шапкоподібно, технологічні скоси, маркування не проглядається, порушення ппг ч 1 р 15 п б, виємок поглиблень течі вантажу немає. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій, затриманий на контрольне зважування.

Згідно акту загальної форми №60066 від 09.07.2021 комісією у складі ДСЗ Довгопольської Г.А., пр. п-ов Попазової О.В. та агенту комерційного Годлевської А.Н. проведена перевірка маси вантажу у вагоні №6530317, фактична маса брутто вагона склала 89400 кг, тара 24400, маса вантажу нетто за документом 66400 кг, фактична маса вантажу нетто 65000 кг, що менше документу на 1400кг, вагон відчеплений для складання комерційного акту.

Відповідно до комерційного акту №486202/331 від 09.07.2021, на станції Волноваха Донецької залізниці, на підставі акту ГУ-23 №34477 від 08.07.2021 станції Волноваха, по відправці зазначеної на лицьовій стороні даного акту, проведено комісійне контрольне зважування вагона на справних 150тн тензометричних вагонних вагах станції Волноваха Донецької залізниці, держповірка 15.03.2021, контрольний огляд-перевірка 15.03.2021, з повною зупинкою та розчепленням вагона. По документу значиться: вантаж вугілля кам`яне марки, брутто не вказано, тара 24400кг, нетто 66400кг. Фактично при зважуванні виявилось брутто 89400кг, тара 24400кг (згідно документа), нетто 65000кг, що менше документа на 1400кг. Фактично при огляді у вагонах виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 30-40см, шапкоподібно, маються технологічні скоси. Маркування не проглядається. Виємок, поглиблень, течі вантажу немає. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_1 , в присутності ДСЗ ОСОБА_2 та інженера ОСОБА_3 . З моменту прибуття і до відправлення вагони знаходились під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Доказів того, що комерційний акт з боку залізниці підписано не належними особами, суду не представлено.

На станції призначення Лиман Донецької залізниці, при перевірці вантажу, який прибув з комерційним актом попутної станції Волноваха Донецької залізниці №486202/331 від 09.07.2022, було здійснено повторне зважування партії вантажу для підтвердження виявленого порушення, та різниці між даними вказаного акта, і фактичною наявністю та станом вантажу, не виявлено, про що станцією призначення Лиман Донецької залізниці у розділі Є зроблено відповідну відмітку, яку засвідчено штемпелем станції та підписом повноважних осіб.

Відповідно до ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Зазначена правова позиція наведена також у постанові Верховного Суду у справі №914/2339/17 від 05.02.2019.

Згідно приписів ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах.

Тобто підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є також акт загальної форми, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини першої статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею, або акти загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 N 334.

Відповідно до п.п.2, 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2003 №334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. В інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта складаються акти загальної форми.

При видачі однорідного вантажу, який перевозиться навалом або насипом і прибув від одного відправника на адресу одного одержувача, недостачі, що перевищують норму природної втрати маси вантажу і граничне розходження визначення маси нетто, а також надлишки, що перевищують граничне розходження визначення маси нетто, виявлені в окремих відправках під час перевірки протягом однієї календарної доби, оформляються одним комерційним актом (п. 6 Правил складання актів).

Пунктом 8 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Враховуючи викладене, проведення контрольного зважування та складання комерційного акту за результатами такого зважування на станції попутній станції Волноваха Донецької залізниці, відповідає вимогам чинного законодавства.

В підтвердження недостачі вантажу залізницею складено комерційний акт на підставі акта загальної форми ГУ-23 №34477 від 08.07.2021.

Згідно акта загальної форми ГУ-23 №34477 від 08.07.2021, на станції Волноваха Донецької залізниці встановлена комерційна несправність вагону № 65303174, наявність ознак не збереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу, зокрема виявлено у спірних вагонах навантаження нижче рівня бортів на 30-40см шапкоподібно, технологічні скоси, маркування не проглядається, порушення ппг ч 1 р 15 п б, виємок поглиблень течі вантажу немає. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій, затриманий на контрольне зважування. Комерційну несправність виявлено 08.07.2021 о 03:05, комерційну несправність не усунуто вагон відчеплено для перевірки.

З пункту 20 залізничної накладної №49314032 вбачається, що вантаж вугілля кам`яне марки г-газовий, розміщено та закріплено згідно з п.п.2,3 гл.14 Додатка 3 до СМГС, поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона, вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

Таким чином, вантаж здано відправником та прийнято без зауважень до перевезення залізницею промаркованим по всій довжині вагону з поверхнею нижче рівня бортів, закріпленим у відповідності до умов розміщення вантажів, які перевозяться навалом або насипом у вагонах відкритого типу, але на попутній станції виявлено, що поверхня розрівняна та маркування не проглядається, є ознаки незбереженості вантажу через комерційну несправність.

Статтею 22 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 ГК України, статтями 114 і 115 Статуту залізниць залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України, п.п. 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, вантажовідправник перед завантаженням вантажу в напіввагон повинен визначити придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори напіввагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видування або висипання вантажу.

Пунктом 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Отже, встановлені залізницею обставини щодо комерційної несправності вагонів, в яких виявлена недостача маси вантажу, враховуючи порушення маркування, за умови, що спірні вагони прийняті без зауважень, ставлять під сумнів доведеність факту невірного зазначення в накладній маси вантажу, а більш вірогідно свідчать про його незбереження безпосередньо під час перевезення.

За змістом ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Незалежно від того, що відповідач посилається на природну втрату вантажу та іншим чином не спростовує позовні вимоги позивача, суд оцінює позиції сторін на власний розсуд, виконуючи державні функції забезпечення правосуддя виходячи з вимог, які Закону встановлює для учасників судового процесу.

Відсутність маркування та наявність ознак незбереженості вантажу, які стали підставою для складання позивачем актів загальної форми, в умовах прийняття залізницею вантажу промаркованого, без зауважень щодо порядку його навантаження, унеможливлює висновок щодо виконання позивачем вимог ст. 74 ГПК України в часині доведеності обставин невірного визначення маси вантажу у накладної.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи не містять доказів, які переконливо свідчать про наявність вини відправника у зазначенні в накладній невірних відомостей щодо маси вантажу, оскільки, враховуючи встановлені актами загальної форми обставини про комерційну несправність вагонів ставлять під сумнів твердження про порушення з боку відповідача.

Стосовно норми природної втрати, суд зауважує, що так як позивачем не доведено в порядку визначеному ст.74 ГПК України, підстав для стягнення штрафу з відповідача то питання застосування коефіцієнту норми природної втрати в межах встановлених у даній справи обставин не має значення.

Відповідно до приписів ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до державного підприємства "ШАХТА ІМ. М. С. СУРГАЯ" про стягнення штрафу в розмірі 44 840,00 грн. відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2022.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова