АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/796/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г

Розглянувши апеляційну скаргу уповноваженої особи учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самоха М.Ю.

на постанову господарського суду Одеської області від 07.10.2021, суддя в І інстанції Лепеха Г.А., повний текст якої складено 07.10.2021 в м. Одесі

по справі №916/796/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Олійно-жирова компанія

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Постановою Господарського суду Одеської області від 07.10.2021 по справі №916/796/21 визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013, відкрито строком на дванадцять місяців ліквідаційну процедуру товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013, передбачену Розділом IV Кодексу України з процедур банкрутства, призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 арбітражного керуючого Бову Дарію Володимирівну, тощо.

Не погодившись із даною постановою уповноважена особа учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самох М.Ю. звернувся з апеляційною скаргою в якій просить постанову господарського суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року про визнання боржника банкрутом у справі № 916/796/21 про банкрутство ТОВ «Шанс-2013» скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майном боржника, Бови Дарії Володимирівни про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а матеріали справи № 916/796/21 направити до господарського суду Одеської області на стадію розпорядження майном боржника.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 апеляційну скаргу уповноваженої особи учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самоха М.Ю. на постанову господарського суду Одеської області від 07.10.2021 у справі № 916/796/21 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду інших доказів та наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Уповноваженою особою учасника ТОВ „Шанс-2013 Самох М.Ю. на виконання ухвали суду подано заяву про усунення недоліків із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В якості інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником знову зазначено, що про те, що вступна та резолютивна частини оскаржуваної постанови суду були оголошені в судовому засіданні, яке відбулось 07 жовтня 2021 року, того ж дня складено повний текст постанови. Копію оскаржуваної постанови суду, представник Боржника - Самох М.Ю., як адвокат, отримав 25 жовтня 2021 року (що підтверджується матеріалами справи). Враховуючи те, що 14 листопада 2021 року (двадцятий день подання апеляційної скарги) був вихідним днем, то представник Боржника подав апеляційну скаргу у останній день подання апеляційної скарги -15 листопада 2021 року. В подальшому, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2021 року, апеляційну скаргу представника ТОВ «Шанс-2013» - адвоката Самоха М.Ю. на постанову господарського суду Одеської області від 07 жовтня 2021 було повернуто.

Наведене, як вважає скаржник, є підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яке передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява N 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії) ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2021 до суду першої інстанції надійшло клопотання про залучення ОСОБА_1 до справи №916/796/21 в якості уповноваженої особи учасника ТОВ „Шанс-2013.

У судовому засіданні 18.11.2021 протокольно було задоволено клопотання про залучення ОСОБА_1 до справи №916/796/21 в якості уповноваженої особи учасника ТОВ „Шанс-2013.

Оскаржувана постанова господарського суду Одеської області прийнята 07.10.2021, повний текст складено та підписано 07.10.2021.

Наявні матеріли справи свідчать про те, що копію постанови отримано ОСОБА_1 25.10.2021, про що міститься його підпис на зворотному аркуші постанови.

Апеляційну скаргу скаржник надіслав на електронну адресу господарського суду Одеської області 17.01.2022, тобто після спливу строку встановленого для подання апеляційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на звернення з апеляційною скаргою, Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 на постанову господарського суду Одеської області від 07.10.2021 по справі №916/796/21, яка ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 була повернута, оскільки у даному випадку скарга була подана від імені Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013, а не уповноваженою особою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самохом М.Ю.

На переконання колегії суддів, звернення Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 з апеляційною скаргою, жодним чином не заважало уповноваженій особі учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самоху М.Ю. завчасно подати апеляційну скаргу, не очікуючи вирішення питання щодо апеляційної скарги ТОВ «Шанс-2013».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження, а наведені обставини для його поновлення не є обґрунтованими, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Частиною 4 ст. 261 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені уповноваженою особою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самоха М.Ю. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними у відкритті апеляційного провадження у справі № № 916/796/21 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи учасника Товариства з обмеженою відповідальністю „Шанс-2013 Самоха М.Ю. на постанову господарського суду Одеської області від 07.10.2021 у справі № 916/796/21.

Апеляційну скаргу та заяву з доданими до них матеріалами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.