РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2022Справа № 910/2617/22

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Привалова А.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/2617/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка»

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

про стягнення 128 000,00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення 128 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, який належить позивачу на праві власності. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого є винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 128000,00 грн, яку відповідач відмовився сплатити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 позовну заяву Волинської обласної спілки споживчих товариств прийнято до розгляду та відкрито провадження; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.05.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач у встановлений Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду та надав пошкоджений в ДТП автомобіль для огляду представнику страхової компанії після проведення відновлювальних робіт, що стало підставою для виплати страхового відшкодування.

03.06.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.06.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка» надійшло клопотання про залучення правонаступника у справі, оскільки 26 травня 2022 року було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка», яке утворилося відповідно до постанови ХХ (позачергового) з`їзду Волинської обласної спілки споживчих товариств шляхом реорганізації (перетворення) з Волинської обласної спілки споживчих товариств в Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка», що є правонаступником, тобто змінилася організаційно-правова форма, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка» про залучення правонаступника задоволено. Замінено позивача у справі - Волинську обласну спілку споживчих товариств (; 43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 13) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка» (; 43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 13).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

18.05.2021 о 11:14 год. у м. Луцьк по вул. Володимирській, 66, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Кіа Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2021 року у справі №161/9458/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу.

Пошкоджений автомобіль належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27.12.2018.

Відповідальність особи винної у скоєнні ДТП на момент його вчинення була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА", відповідно до страхового полісу № 202982431 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 2000,00 грн.

15.07.2021 Волинська облспоживспілка звернулося до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування полісу № 202982431.

27.07.2021 уповноваженою особою ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), яким зафіксовано, що автомобіль Кіа Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться у відновленому стані.

Листом за вих. № 2773 від 06.10.2021 відповідач повідомив Волинську облспоживспілку про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на приписи п. 33.3 ст. 33, п. 37.1.3 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки автомобіль Кіа Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент звернення до страховика знаходиться у відновленому стані, що позбавляє можливості останнього визначити розмір заподіяної шкоди.

Оскільки ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" відмовила у виплаті страхового відшкодування, на замовлення Волинської обласної спілки споживчих товариств судовим експертом Стасюком О.В. було проведено автотоварознавче дослідження та надано висновок № 3222 від 13.12.2021, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля КІА SORENTO з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , складає 190867,14 грн.

22.12.2021 Волинська облспоживспілка звернулося до ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" з листом за вих. № 326/1, в якому повторно просила виплатити страхове відшкодування згідно полісу № 202982431, додавши висновок автотоварознавчого дослідження № 3222 від 13.12.2021.

Листом від 25.01.2022 за вих. № 154 ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" повідомила про відсутність правових підстав для перегляду попереднього рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Отже, відмова ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" виплатити страхове відшкодування щодо пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу - автомобіля марки Кіа Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_2 , стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України).

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та яким було пошкоджено автомобіль позивача КІА SORENTO з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , встановлена в судовому порядку, що підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2021 року у справі №161/9458/21, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відшкодовується ним як володільцем цього транспортного засобу на момент скоєння ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" (відповідача по справі), згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202982431.

За приписами п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 експлуатував автомобіль марки Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації вказаного автомобіля, несе відповідач, як особа, що застрахувала цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, виплата страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (порядок, умови, розмір, тощо) регулюється положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

При цьому для здійснення страхового відшкодування у Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" детально регламентовано дії суб`єктів таких правовідносин, зокрема потерпілого (іншої особи, яка має право на отримання відшкодування) та страховика.

У статті 33 Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон) наведено алгоритм дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 33.1. ст. 33 вказаного Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний:

- дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди;

- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Положеннями п. 331.1. ст. 331 Закону визначено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу автомобіль, за участю якого відбулося ДТП тільки 27.07.2021, тобто через 70 днів після настання дорожньо-транспортної пригоди та у відновленому стані. При цьому, позивач у позовній заяві та відповіді на відзив дану обставину не заперечував.

Водночас, позивачем на підтвердження розміру збитку, завданого власнику автомобіля КІА SORENTO з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , було проведено автотоварознавче дослідження, про що складено висновок експерта № 3222 від 13.12.2021, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до положень чинного законодавства оцінка розміру збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля КІА SORENTO, д.н.з. НОМЕР_2 , мала відбуватися згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика).

Відповідно до п. 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Згідно п. п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу. При початковому етапі дослідження - огляді, крім іншого, вирішується питання про необхідність дефектування пошкодженого автомобіля.

Відповідно до Методики дефектування - технологічний процес оцінювання технічного стану об`єкта дослідження після часткового чи повного розбирання КТЗ (складової) з контролем параметрів (характеристик) та сортуванням складників на групи відповідно до ступеня їх придатності.

Згідно з пп. 8.5.13 Методики якщо виявити дефекти на прихованих частинах складників неможливо при візуальному методі обстеження КТЗ, визначення обсягів відновлювальних робіт пошкодженого КТЗ (наприклад, трансмісії чи силового агрегата, які знаходяться у зоні аварійного пошкодження, а також на малодоступних для огляду елементах кузова автомобіля), то всі припущення щодо прихованих пошкоджень фіксуються фахівцем у дослідженні. Роботи по усуненню цих пошкоджень не включаються до вартості відновлювального ремонту до підтвердження необхідності виконання ремонтних робіт.

Отже, без огляду пошкодженого автомобіля особою, що має спеціальні знання, за складних пошкоджень, без дефектування автомобіля - неможливо встановити обсяг та складність пошкоджень, і відповідно, зробити висновок, що вони утворені внаслідок ДТП.

Як вбачається з висновку експерта, наданого позивачем, останнім огляд пошкодженого автомобіля не проводився, а висновок було складено за результатом дослідження копій документів: акту виконаних робіт № 3HVA20794 від 23.07.2021, рахунку-фактури № VA00003583 від 14.07.2021, протоколу огляду колісного транспортного засобу від 23.06.2021, постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2021 року у справі №161/9458/21.

Відповідно до абз. 2 п. 5.1. Методики визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

Згідно з п. 3.2. Інструкції до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

Відповідно до п. 3.3 Інструкції у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, проведення експертизи без особистого огляду пошкодженого в ДТП транспортного засобу можливе у випадку призначення такої експертизи судом, слідчим органом, лише за наявності в матеріалах справи вихідних даних зібраних в передбаченому процесуальним законодавством порядку.

Натомість, у поданому висновку експертом зазначено, що огляд об`єкта дослідження не проводився у відповідності до п. 3.5. Інструкції, оскільки замовником в заяві зазначено, що експертизу необхідно провести на підставі наданих документів.

Проте, відповідно до п. 3.5. Інструкції коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

В додатках до висновку експерта додано протокол огляду колісного транспортного засобу від 23.06.2021 та фото автомобіля.

Втім, суд критично оцінює такі докази, оскільки, по-перше, протокол огляду колісного транспортного засобу від 23.06.2021 також було складено через 46 днів після настання дорожньо-транспортної пригоди; по-друге, в цьому протоколі не зазначено дату ДТП та прізвище і посаду особи, яка його склала.

Щодо фотофіксації пошкодженого транспортного засобу, суд звертає увагу на відсутності достовірних даних відносно її проведення.

При цьому, самим експертом, при виготовленні висновку, було встановлено обмеження достовірності дослідження та вказано, що висновки дослідження є достовірними за певних умов, зокрема зазначено: «перевірка відповідності зазначених умов виходить за межі компетенції спеціалістів з оцінки КТЗ. Оцінка дій осіб, що представляють недостовірні вихідні дані, використання яких призводить до необ`єктивних висновків про вартість КТЗ - це виняткове право суду чи слідчих органів».

Отже, оскільки для проведення експертизи потрібен особистий огляд пошкодженого майна експертом, а матеріали справи не містять належних фото та інших доказів пошкоджень автомобіля саме під час ДТП, суд дійшов висновку, що наданий позивачем висновок експерта з автотоварознавчого дослідження є неналежним доказом та не може бути взятий судом до уваги в якості доказу, яким позивач обґрунтовує заявлені позовній вимоги.

За приписами п. 37.1.3. ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

З результатом розгляду наданих учасниками справи доказів судом встановлено, що, позивач не виконав своїх обов`язків, передбачених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в результаті чого втратив право на виплату страхового відшкодування, оскільки відповідач був позбавлений можливості встановити обсяг та розмір заподіяної шкоди в дорожньо-транспортній пригоді, що сталося 18.05.2021.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судових витрат на позивача в порядку ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 06.07.2022.

Суддя А.І. Привалов