РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2022Справа № 910/16677/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватного підприємства "Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія"

до Житомирської обласної державної адміністрації

про скасування розпорядження

Представники учасників справи:

Від позивача: не з`явились;

Від відповідача: Шевчук О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Житомирської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про скасування розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації № 494 від 03.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

19.11.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.12.2021.

20.12.2021 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні 20.12.2021 без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.01.2022.

28.12.2021 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав про відсутність в його діях порушення законодавства при винесенні оскаржуваного розпорядження.

10.01.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

12.01.2022 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто представнику відповідача без розгляду.

18.01.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

24.01.2022 в підготовчому засіданні представник позивача подав заяву, в якій зазначив, що відзив на позовну заяву підписано неуповноваженою особою та просив суд не приймати до уваги відзив до уваги.

Представник відповідача 24.01.2022 в підготовчому засіданні заперечив щодо задоволення заяви представника позивача.

Судом у підготовчому засіданні 24.01.2021 без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні заяви представника позивача та постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.02.2022.

25.01.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

27.01.2022 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2022 заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто представнику відповідача без розгляду.

28.01.2022 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

07.02.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11.02.2022 через систему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Підготовче засідання 14.02.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 підготовче засідання призначено на 28.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Водночас, указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

За наведених обставин призначене на 28.02.2022 підготовче засідання з розгляду справи № 910/16677/21 не відбулось з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

22.02.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла позовна заява (нова редакція), в якій позивач просить суд: скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації № 494 від 03.09.2020 та органам місцевого самоврядування (Ушомирській сільській раді Коростенського району Житомирської області) надати позивачу земельну ділянку площею 3, 6869 га кадастровий № :09:000:0119 строком на 7 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Ухвалою Господарського суду від 20.04.2022 призначено підготовче засідання по справі № 910/16677/21 на 30.05.2022.

20.05.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

30.05.2022 через систему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву (нова редакція).

Представник позивача у підготовче засідання 30.05.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Судом у підготовчому засіданні 30.05.2022 оголошено зміст уточненої позовної заяви.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 30.05.2022 заперечував проти прийняття уточненої позовної заяви.

Судом у підготовчому засіданні 30.05.2022 без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви у зв`язку із порушенням статті 46 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в ній мала місце одночасна зміна як підстав, так і предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.06.2022.

31.05.2022 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про участь відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 заяву Житомирської обласної державної адміністрації про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Представник позивача в судове засідання 29.06.2022 не з`явився.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 29.06.2022, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 Приватне підприємство «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» звернулося до Житомирської обласної державної адміністрації з клопотанням за № 67 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 (сорок дев`ять) років земельної ділянки площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району, поза межами населеного пункту.

30.07.2020 відповідач листом № 3068/1-7/3-1-1295 повідомив позивача про розгляд клопотання останнього за № 67 від 30.06.2020, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119 та передачу її в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області буде розглянуто на черговому засіданні комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення.

03.09.2020 головою Житомирської обласної державної адміністрації видано розпорядження № 494, яким:

- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду Приватному підприємству «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» строком на 7 (сім) років земельну ділянку площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району;

- встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- доручено голові Коростенської районної державної адміністрації укласти в інтересах держави, в особі Житомирської облдержадміністрації, договір оренди землі з ПП «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» та надати один його примірник Управлінню екології та природних ресурсів облдержадміністрації.

За твердженням ПП «Укрінвестпромбуд», передача земельної ділянки площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області строком на 7 (сім) років, замість 49 (сорок дев`ять) років, є порушенням ст. 123 Земельного кодексу України, та відповідно є підставою для скасування розпорядження №494 від 03.09.2020. Крім того, позивач зазначає, що його клопотання за № 67 від 30.06.2020 розглядалося 2 місяці замість 2-х тижнів, що також є підставою для скасування оскаржуваного розпорядження.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, в тому числі, визнання наявності або відсутності прав.

У частинах першій та четвертій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

За приписами статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня.

Статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація, в тому числі, розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

У відповідності до положень ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18.

Як зазначено судом вище, позивач як на підставу для скасування розпорядження голови Житомирської державної адміністрації №494 від 03.09.2020 вказує те, що відповідачем в порушення ст. 123 Земельного кодексу України передано в оренду земельну ділянку площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району строком на 7 років замість 49 років, як просило ПП «Укрінвестпромбуд» у своєму клопотанні за № 67 від 30.06.2020.

Так, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 4 ст. 93 ЗК України передбачено, що строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

В статті 1 Закону України «Про оцінку землі» зазначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

З наведеного вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Крім того, згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 228.4, п. 288.5 ст. 288 ПК України).

З наведених правових норм вбачається, що нормативна грошова оцінка земель - це основа для визначення розміру орендної плати, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати. Таким чином, у разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою для оподаткування для плати за землю змінюється річна сума податкового зобов`язання по земельному податку та орендній платі за земельну ділянку державної власності.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище положення законодавства щодо укладення договору оренди землі та визначення розміру орендної плати, відповідач правомірно прийняв рішення у вигляді розпорядження №494 від 03.09.2020 щодо передачі в оренду позивачу земельної ділянки площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району строком на 7 (сім) років.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідач має право, а не обов`язок, передавати в оренду землю строком до 50 (п`ятдесяти) років, відтак доводи позивача з посиланням на порушення Житомирською обласною державною адміністрацією вимог чинного законодавства щодо передачі в оренду земельної ділянки на строк менше, ніж 49 (сорок дев`ять) років, є необґрунтованими.

Щодо твердження позивача про порушення строків розгляду його клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Судом вище встановлено, що 30.06.2020 позивач звернувся до відповідача з клопотанням за № 67 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 (сорок дев`ять) років земельної ділянки площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, поза межами населеного пункту.

Так, 30.07.2020 відповідач повідомив позивача про те, що його клопотання розглянуто та питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, та передачу її в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області буде розглянуто на черговому засіданні комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2020 листом №711/02-20 Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області рекомендовано встановити річну орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В подальшому, 21.08.2020 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Витягу з ДЗК про земельну ділянку від 18.12.2019, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.05.2011, Технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, рішення Ушомирської сільської ради від 05.03.2020 № 936 та листа №829/02-20 від 13.10.2020 Ушомирської сільської ради, відбулося засідання комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення, яке оформлене витягом з протоколу №1 та на якому прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати земельну ділянку в оренду строком на 7 (сім) років.

Зокрема, згідно протоколу № 7 комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення від 21.08.2020, відповідачем було прийнято розпорядження № 633 від 23.11.2020.

Таким чином, після отримання відповідачем всіх необхідних документів для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, головою Житомирської державної обласної адміністрації було прийнято розпорядження № 494 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу в оренду позивачу строком на 7 (сім) років земельну ділянку площею 3,6869 га, кадастровий номер :09:000:0119, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області.

Отже, Житомирська державна обласна адміністрація, приймаючи оскаржуване розпорядження, діяла у відповідності до норм чинного законодавства, відповідно підстави для його скасування відсутні.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, дослідивши всі докази у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного підприємства «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія», що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

СуддяМ.Є. Літвінова

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2022.