ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" липня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/446/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

розглянувши матеріали заяви Православної релігійної громади Української православної церкви (Петро-Павлівська), с. Лазещина Закарпатської області (заявник, позивач) про забезпечення позову до подання позову

до Релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви (Православної церкви України) парафії на честь Первоверховних апостолів Петра і Павла, с. Лазещина Закарпатської області (відповідач)

про визнання права власності на будівлю церкви і на будівельні матеріали, які використані в процесі будівництва нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

Заявник 11.07.2022 звернувся до суду з даною заявою, за змістом якої просить про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом заборони зазначеним релігійним організаціям та всім іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проникнення (входження) до будівлі церкви чи інших приміщень, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0048 в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області та щодо проведення у цій будівлі богослужінь до набрання законної сили рішенням суду у справі за даним позовом.

Заявник за текстом заяви стверджує про намір звернутися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будівлю церкви загальною площею 622,4 кв.м, споруджену ним на зазначеній земельній ділянці наданій заявнику на праві постійного користування, та на будівельні матеріали використані в процесі будівництва.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що йому стало відомо про примусове захоплення відповідачем 12.07.2022 будівлі церкви, розміщеній на зазначеній земельній ділянці, що призведе до негативних наслідків, у тому числі, і до заподіяння тілесних ушкоджень представників обох релігійних громад, та унеможливить фактичний вступ до неї представників заявника та істотно ускладнить захист порушених майнових прав й інтересів останнього.

За приписами ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано такими приписами Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в т.ч. шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору , про що йдеться у заяві, яка є предметом розгляду. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд, вирішуючи у даній справі питання вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення, констатує, що заявник, наполягаючи на забезпеченні позову посилається лише на повідомлення представника відповідача про намір захоплення будівлі церкви, що само по собі, без надання будь-яких доказів за змістом наведених вище процесуальних норм не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Крім того, заявник жодним чином не обґрунтував та не довів як невжиття заходів забезпечення позову, про які йдеться у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

За змістом ст.ст. 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин та приймаючи до уваги, що заявником не доведено також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття таких заходів, суд вважає відсутніми підстави для їх застосування, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 80, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Православної релігійної громади Української православної церкви (Петро-Павлівська), с. Лазещина Закарпатської області (заявник) про забезпечення позову до подання позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.