ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022м. ДніпроСправа № 904/8263/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Морозова О.С.;

від відповідача: Зарівна С.В.;

Різник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

до Фізичної особи-підприємця Різник Наталі Миколаївни (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 526 188 грн. 22 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Різник Наталі Миколаївни (далі - відповідач) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 526 188 грн. 22 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- у багатоквартирних будинках розташовуються в тому числі нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (визначення нежитлового приміщення наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 по справі № 598/175/15-ц, провадження № 14-363цс19);

- відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу НАМ №617047, НАМ № 617048, НАМ 617049 від 06.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Лігутою О.С., належить нежиле приміщення по вулиці Армавірська, будинок 9, приміщення 37 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 236831941 від 14.12.2020 (номер запису про право власності 11208859);

- приміщення, яке належить на праві власності відповідачу, є нежилим та має окреме незалежне значення, на підставі чого, за суб`єктним складом учасників процесу та характером спірних правовідносин справа підсудна Господарському суду Дніпропетровської області;

- листом вих. № 1254/30 від 26.02.2021 відповідачу було направлено пропозицію щодо укладення договору, однак відповідний договір між сторонами підписано не було;

- будинок № 9 по вулиці Армавірська у місті Кривому Розі є багатоповерховим та підключений до централізованої системи опалення, теплопостачання до якої здійснює АТ "Криворізька теплоцентраль", опалення приміщення № 37 вказаного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення централізовано, тому відповідач фактично весь час отримував теплову енергію без укладення договору;

- у період з жовтня 2015 року по квітень 2021 року позивачем була поставлена теплова енергія відповідачу, що підтверджується Актами про включення опалення, враховуючи те, що теплова енергія була отримана відповідачем, між сторонами склалися фактично договірні відносини;

- поставлена позивачем теплова енергія за період з жовтня 2015 року по квітень 2021 року на загальну суму 526 188 грн. 22 коп. відповідачем не оплачена, що і є причиною звернення до суду.

Крім того, позовна заява містила клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 52302/21 від 01.11.2021), яке в подальшому надійшло засобами поштового звязку (вх. суду № 53726/21 від 01.11.2021) щодо усунення недоліківу позовної заяви.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 05.11.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 54730/21 від 16.11.2021), в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, посилаючись на таке:

- позивач здійснює нарахування заборгованості з жовтня 2015 року по квітень 2021 року, але щодо нарахувань за період жовтень-квітень 2015-2016 років на суму 84 739 грн. 40 коп., жовтень - березень 2016 - 2017 років на суму 95 316 грн. 47 коп., жовтень - квітень 2017 - 2018 років на суму 94 103 грн. 27 коп. позивач без поважних причин пропустив трирічний строк позовної давності, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України;

- договір на надання послуг з теплопостачання за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Армавірська, 9, приміщення 37 між позивачем та відповідачем не укладався;

- зобов`язання щодо надання даної послуги та щодо її оплати у позадоговірний спосіб актами чинного законодавства в сфері теплопостачання та житлово-комунальних послуг не передбачені. Таких послуг відповідач не отримував і не отримує, чого позивач в порядку частини 3 статей 13, 73 - 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України шляхом надання належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів не спростував та не довів;

- згідно з технічною документацією на спірне приміщення, виготовленою Комунальним підприємством "Криворізьке БТІ", виданою Криворізькою міською радою у вересні 2011 року, засоби і мережі опалення в даному приміщенні відсутні. Отже, позивач не споживав і не міг споживати дану послугу, через неоснащеність засобами і мережами її споживання, якої ніколи не було і немає, а відтак обов`язку з оплати цієї послуги у позивача на користь відповідача з підстав, визначених статтями 11, 202, 509, 526-527, 629 Цивільного кодексу України, статтями 173 - 174 Господарського кодексу України, не виникало;

- із позовної заяви та доданих до неї доказів не вбачається обґрунтованість і доведеність тарифів на дану послугу, застосованих позивачем при розрахунку заборгованості;

- у позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем нібито спожито 302,83 Г/кал теплової енергії, але будь-якого нормативного обґрунтування цієї величини у її розрахунку не наводить, навіть не зазначено опалювальної площі приміщення, яке використовує відповідач у багатоквартирному будинку № 9 по вул. Армавірській у м. Кривому Розі та опалювальної площі зазначеного будинку. При цьому, відсутність мереж опалення в даному приміщенні очевидно виключає таке споживання;

- посилання позивача в позовній заяві на акт № 510 від 26.11.2020 та акт № 622 від 28.12.2021 є неприйнятними, адже вони складалися у відсутності відповідача, якого позивач безпідставно звинувачує в ймовірних порушеннях. Відповідач у будь-якому разі був позбавлений права надати свої пояснення чи заперечення з приводу висловлених йому абстрактних звинувачень. Крім того, ніяка особа на прізвище Лесищак довіреності на представництво інтересів відповідача у правовідносинах із позивачем в порядку статей 237 - 238, 244 - 245 Цивільного кодексу України у відповідача не отримувала. Як свідчить зміст обох актів, вони складені нібито бухгалтерами позивала, але у будь-якому разі бухгалтери не є фахівцями в технічному аспекті теплопостачання. До того ж, обидва акти не містять детального опису характеру виявлених фактів, в якій конкретно точці вони мали місце, дати та часу виявлення цих фактів і обставин, за яких вони мали б бути виявлені, повноважень осіб, які ці акти складали, обидва акти не містять;

- відповідач категорично заперечує факт споживання послуг з теплопостачання, наведений у позовній заяві, яка має за змістом суто формальний і бездоказовий характер, як і сам факт наявності мереж та засобів опалення та споживання інших послуг з теплопостачання в своєму приміщенні. Отже, підстави для відмови в задоволенні позову, у тому числі через пропуск позивачем строку позовної давності є очевидними. Судові витрати в даній справі мають бути покладені на позивача;

- відповідач бажає навести свою правову позицію безпосередньо суду в судовому засіданні, поставити питання позивачу та іншим учасникам справи, реалізувати в повній мірі свої процесуальні права відповідно до частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України. Отже, доцільним є розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та проведенням підготовчого судового засідання.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 57127/21 від 29.11.2021), в якій він просить суд визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити його, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- поки судом не встановлено, що до вимог кредитора настали наслідки спливу строку позовної давності, кредитор має право вимагати у боржника погашення всієї суми заборгованість навіть понад 3-х років. Позивач зазначає, що вказаний строк пропущений з поважних причин з урахуванням того, що споживачами послуг АТ "Криворізька теплоцентраль" є велика кількість осіб і підприємство не має можливості відразу пред`явити позови до всіх неплатників;

- позивач дізнався про порушення його права саме з моменту виявлення власників квартири по вул. Армавірська будинок 9, приміщення 37, шляхом отримання Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомою майна 236831941 від 14.12.2020, оскільки споживач як власник приміщення ухиляється від укладення договору купівлі-продажу теплової енергії та не виконує обов`язки укладення цього договору як споживач, обов`язок якого покладений на нього в силу закону;

- з моменту отримання вищезазначеної довідки та подальшого вивчення її змісту, позивачу стало відомо як про власника, так і про існування договору купівлі-продажу, серія та номер: НАМ № 617047, НАМ № 617048, НАМ № 617049, виданого 06.08.2015, видавник Лігута О.С. Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 341, акту приймання-передачі від 08.09.2015 про купівлю нежитлового приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вулиця Армавірська, буд.9, приміщення 37 Різник Наталею Миколаївною;

- будь-яких заяв про відокремлення (відключення) приміщення № 37 по вулиці Армавірська буд. 9 від відповідача як і від попереднього власника на адресу позивача не надходило;

- позивач звертає увагу, що за даними Офіційного вебпорталу міста Кривого Рогу "Криворізький ресурсний центр" Виконавчого комітету Криворізької міської ради у розділі "Житловий фонд" за пошуковим ідентифікатором "вулиця Армавірська, будинок 9" (https://krmisto.gov.ua/ua/komgosp/detail.html) загальні характеристики будинку становлять: загальна площа квартир будинку, в тому числі: 1540,050 м2, житлова площа у квартирах будинку АДРЕСА_1 , площа нежитлових приміщень у квартирах будинку АДРЕСА_2 ; кількість квартир, виведених із житлового у нежитловий фонд - 2. В тому числі, за вкладкою обладнання слідує, що в будинку присутнє центральне (ТЕЦ) опалення задовільного технічного стану з кількістю стояків 9 (довжина стояків 135,000 м, довжина у підвалі, горищі і таке інше - 1287,000 м);

- відповідач належними та допустимими доказами не довів, що він не споживав послугита не є споживачем в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про теплопостачання". Об`єкт споживання теплової енергії за адресою: вулиця Армавірська, 9, приміщення 37 має спільне з будинком підключеним до теплової мережі АТ "Криворізька теплоцентраль", житловий будинок Армавірська, 9, у 2020 році оснащено приладом обліку теплової енергії, відсутні належні та допустимі докази того, що приміщення за адресою: вулиця Армавірська, 9, приміщення 3, було відключено від систем центрального опалення багатоквартирного житлового будинку, а також доказів, які підтверджують, що таке відключення було узгоджено в установленому законом порядку, зокрема, з балансоутримувачем будинку, та органом місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради;

- належне виконання зобов`язань АТ "Криворізька теплоцентраль" стосовно надання послуги зтеплопостачання відповідачу у період з жовтня 2015 року по квітень 2021 року підтверджується Актами включення опалення та припинення подачі теплоносія за адресою: м.Кривий Ріг, вулиця Армавірського, будинок 9, а саме:

- актпро включення опалення від 25.10.2015 № 5714;

- акт про припинення подачі теплоносія від 07.04.2016 № 6041;

- актпро включення опалення від 22.10.2016 № 6209;

- акт про припинення подачі теплоносія від 25.03.2017 № 6605;

- актпро включення опалення від 30.10.2017;

- акт про припинення подачі теплоносія від 02.04.2018 № 8289;

- актпро включення опалення від 13.11.2018;

- акт про припинення подачі теплоносія від 08.04.2019;

- актпро включення опалення від 09.11.2019;

- акт про припинення подачі теплоносія від 15.04.2020;

- актпро включення опалення від 02.11.2020;

- акт про припинення подачі теплоносія від 14.04.2021.

- враховуючи те, що позивач фактично надавав послуги з теплопостачання, а відповідач їх отримував, між сторонами склалися фактично договірні відносини. При цьому, договір між сторонами про надання житлово-комунальної послуги не укладався;

- на виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 365 від 09.09.2015 "Про початок опалювального сезону 2015-2016 років", № 380 від 14.09.2016 "Про початок опалювального сезону 2016-2017", № 233-р від 12.10.2017 "Про початок опалювального сезону 2017-2018 років", №. 407 від 12.09.2018 "Про початок опалювального сезону 2018-2019 років", № 448 від 18.09.2019 "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років", № 466 від 16.09.2020 "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років" позивачем своєчасно розпочато та вчасно закінчено опалювальні сезони 2015-2021 років у м. Кривому Розі. Відповідачу за період з жовтня 2015 року по квітень 2021 року було поставлено 302,83 Гкал па загальну суму 526 188 грн. 22 коп.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 57318/21 від 30.11.2021), в якому він просить суд залучити до матеріалів справи наступні докази: копію заяви відповідача до органу досудового розслідування від 13.11.2021 про долучення додаткових документів, копії підробного (який є недопустимим доказом) акту від 11.11.2021 із встановлення факту користування тепловою енергією та огляду приміщення, копію протоколу-огляду приміщення представниками поліції, диск № 1 з відеозаписом огляду приміщення з працівниками поліції.

Крім того, у вказаному клопотанні відповідач вказує про таке:

- позивач, незважаючи на дане судове провадження, яке тільки розпочато, 11.11.2021, надав представнику відповідача акт від 11.11.2021 зі штампом підприємства та підписаний представником підприємства. Цей акт нібито обстеження приміщення по вул. Армавірська 9/37 та встановлення факту існування в ньому системи опалення. Даний акт є підробним документом, тому що ані обстеження приміщення, ані фіксації в ньому наявної системи опалення в той або інші дні не відбувалося;

- позивач був змушений звернутися в порядку статей 55 - 56, 60, 214 Кримінального процесуального кодексу України до Відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУ НП України у Дніпропетровській області із відповідною заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, ухвалою суду від 28.12.2021 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 25.01.2022.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 2823/22 від 19.01.2022), в якій він просить суд забезпечити участь його представника у підготовчому засіданні 25.01.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 3883/22 від 25.01.2022), в якому він просив суд залучити до матеріалів справи наступні документи: акт обстеження нежитлового приміщення від 25.11.2021 та копію заяви про вчинення кримінального правопорушення р/н Д-1305 від 25.11.2021.

У підготовче засідання 25.01.2022 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 25.01.2022 протокольно було оголошено перерву до 16.02.2022.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 4202/22 від 26.01.2022), в якому він просить суд залучити до матеріалів справи наступні документи: акт обстеження нежитлового приміщення від 25.11.2021 та копію заяви про вчинення кримінального правопорушення р/н Д-1305 від 25.11.2021.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 5786/22 від 04.02.2022), в якій він просить суд вирішити питання про участь представника відповідача - адвоката Холопцової К.І. в підготовчому засіданні 16.02.2022 в режимі відеоконференції та забезпечити проведення відеоконференції в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення (вх. суду № 6379/22 від 08.02.2022), в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги та під час розгляду справи врахувати наступне:

- факт надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) (пункт 25), самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, а також норми Наказу Мінбуду України № 4 від 22.11.2005 "Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води" зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06.10.2007, де визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП окремих квартир та приміщень у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку;

- наданий відповідачем акт обстеження нежитлового приміщення від 25.11.2021, не може бути належним підтвердженням дотримання ним встановленої процедури відключення будинку (нежитлового приміщення багатоквартирного будинку) від мереж ЦО і ГВП;

- відповідач не виконав вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 та Порядку № 169 від 26.07.2019 до вчинення дій щодо відключення, оскільки споживач, здійснив від`єднання від мереж централізованого опалення самовільно та не дотримався вимог щодо складання та затвердження акту про відключення її нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання;

- оскільки ФОП Різник Н.М. самовільно відключила своє приміщення та не вирішила у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, відповідно не заслуговують на увагу її твердження про неотримання нею послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання чи постачання теплової енергії;

- дії, передбачені Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, не в повній мірі дотримано відповідачем при відключені нежитлового приміщення № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області від мереж будинку;

- відповідач не виконує свого обов`язку по оплаті послуг, внаслідок чого за ним станом на 14.04.2021 утворилася заборгованість на загальну суму 526 188 грн. 22 коп.;

- відповідач, отримавши за спірний період послуги з постачання теплової енергії належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, відтак, відповідач користуючись послугами з теплопостачання АТ "Криворізька теплоцентраль", не здійснювала їх оплату, що підтверджується розрахунком спожитої теплової енергії ФОП Різник Н.М. за адресою: вул. Армавірська, буд. 9, прим.37 за період з 15.09.2015 по 14.04.2021, а тому є підстави для стягнення з останньої заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була відсутня технічна можливість для проведення судового засідання 16.02.2022 в режимі відеоконференції.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 09.02.2022 у задоволенні заяви відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було відмовлено.

У підготовче засідання 16.02.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив. При цьому, сум було відзначено, що відповідач звертався до суду із заявою про участь представника відповідача - адвоката Холопцової К.І. в підготовчому засіданні 16.02.2022 в режимі відеоконференції, у задоволенні якої судом було відмовлено, з огляду на технічну неможливість її проведення.

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчувався 28.02.2021, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, подання до суду заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 16.02.2022 строк проведення підготовчого провадження було продовжено на 30 днів, а саме: по 30.03.2022 включно; підготовче засідання було відкладено на 16.03.2022.

Від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. суду № 8588/22 від 22.02.2022), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та застосувати позовну давність при вирішення спору по суті, посилаючись на таке:

- жодних об`єктивних поважних причин для поновлення пропущеного строку позовної давності для позивача не існує;

- в позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем нібито спожито 302,83 Г/кал теплової енергії, але будь-якого нормативного обґрунтування цієї величини і її розрахунку не наводить; навіть не зазначено опалювальної площі приміщення, яке використовує відповідач у багатоквартирному будинку № 9 по вулиці Армавірській у місті Кривому Розі;

- відповідач неодноразово звертався до керівництва АТ "Криворізька теплоцентраль", копії доказів - листів-звернень долучено до матеріалів справи, а саме: лист-відповідь ФОП Різник Н.М. від 15.09.2021, Акт АТ "Криворізька теплоцентраль" від 26.11.2020, "Інформаційний запит" на цей Акт від 09.12.2020, на які не отримано жодної відповіді АТ "Криворізька теплоцентраль", заперечення зареєстроване в АТ "Криворізька теплоцентраль" за № 9318 від 09.12.2020 на Акт АТ "Криворізька теплоцентраль" від 26.11.2020. Всі зазначені звернення відповідача, як споживача, позивачем залишені без будь-якого реагування відповідно до закону, і позивач такої своєї бездіяльності відносно відповідача по суті не спростовує.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Щодо вказаних обставин на сайті Господарського суду Дніпропетровської області 24.02.2022, 28.02.2022, 04.03.2022, 10.03.2022 та 15.03.2022 були розміщені відповідні оголошення.

Враховуючи вказане, а також те, що станом на 24.02.2022, як і протягом певного подальшого періоду, передбачити обсяг військової агресії, спосіб ведення воєнних дій, їх інтенсивність та територіальність було неможливим, судові засідання, призначені в період з 24.02.2022 до 25.03.2022, не відбулися.

Воєнний стан неодноразово було продовжено, шляхом затвердження Верховною Радою України відповідних Указів Президента України про продовження строку дії воєнного стану.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Так, розпорядженням голови суду № 34 від 28.03.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розпорядження № 30 від 24.02.2022 визнано таким, що втратило чинність з 28.03.2022 та в цей же день на сайті суду було розміщено відповідне оголошення.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Судом відзначено, що згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації станом на 26.04.2022 ситуація в області є контрольованою Збройними Силами України, крім того, Господарським судом Дніпропетровської області не приймалось рішення щодо тимчасового зупинення здійснення правосуддя при загрозі життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Враховуючи вказане, а також проаналізувавши воєнну ситуацію та стан безпеки у Дніпропетровській області в період з 24.02.2022 до 26.04.2022, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги обставини даної справи та достатність часу, наданого всім учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по даній справі, суд вважав за доцільне продовжити розгляд даної справи та призначити наступне підготовче засідання, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у вказане засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання заяв по суті справи, додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

Так, ухвалою суду від 26.04.2022 судове засідання було призначено в межах розумного строку на 17.05.2022; явку у судове засідання представників сторін було визнано необов`язковою.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 13213/22 від 10.05.2022), в якому він просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням в Україні воєнного стану та напруженою ситуацією у Криворізькому напрямку, а також, участю представника позивача у судових засіданнях з розгляду інших судових справ у режимі відеоконференції.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду №13422/22 від 11.05.2022), в якому він просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням в Україні воєнного стану та перебуванням Фізичної особи-підприємця Різник Наталі Миколаївни та її представника поза межами України.

У підготовче засідання 17.05.2022 представники позивача та відповідача не з`явились. При цьому, суд не вбачав підстав для задоволення клопотань позивача та відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки представниками сторін не наведено обставин неможливості проведення підготовчого засідання без їх участі, в той же час, сторонами подані заяви по суті справи та пояснення, отже, завдання підготовчого провадження є виконаним. Крім того, суд відзначив, що як позивач, так і відповідач просять суд відкласти розгляд справи, але у даному випадку судовий розгляд справи по суті і не здійснюється.

Суд вважав, що позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь їх представників у підготовчому засіданні 17.05.2022 та вважав за доцільне провести вказане засідання без участі таких представників, оскільки ухвалою суду від 26.04.2022 явка у вказане засідання обов`язковою не визнавалась.

У підготовчому засіданні 17.05.2022 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2022; явку у вказане засідання було визнано необов`язковою.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 17486/22 від 13.06.2022), в якій він просив суд забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 15.06.2022 об 11:40 год., в режимі відеоконференції в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 13.06.2022 заяву відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено та доручено Жовтневому районному суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області організувати в приміщенні цього ж суду участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції особи, яка виступає стороною по справі №904/8263/21, а саме: представнику відповідача - Фізичної особи-підприємця Різник Наталі Миколаївни.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 17973/22 від 14.06.2022), в якому він просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з наступним: 14.06.2022, випадково, на сайті Господарського суду Дніпропетровської області в розділі "Розгляд справ" за датою на 15.06.2022 позивач дізнався про призначення засідання у справі № 904/8263/21 на 15.06.2022 об 11:40 год.; жодних судових повісток позивач не отримував від суду про призначення відповідного засідання, у зв`язку з чим був позбавлений реалізувати своє право за 5 днів до судового засідання щодо подачі клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції; крім того, 15.06.2022 представник позивача буде приймати участь у судових засіданнях в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу, в якому в цей день призначено 37 засідань, 26 з яких з викликом сторін, у зв`язку з чим останній не має можливості прибути до м. Дніпро; також, позивач посилається на військову агресію Російської Федерації проти України, та введенням в Україні воєнного стану, обставини чого ускладнюють безпечні умови пересування сторін.

У судове засідання 15.06.2022 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом враховано наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

У той же час, судом було відзначено, що передана судом телефонограма АТ "Криворізька теплоцентраль" з інформацією про день, час та місце судового засідання була отримана представником Морозовою О.С. - 01.06.2022, отже завчасно (а.с. 60 у томі 2).

Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні 1506.2022 судом було зауважено про таке.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року складає 2 270 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру - стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у загальному розмірі 526 188 грн. 22 коп., за яку підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7 892 грн. 82 коп. (526 188 грн. 22 коп. х 1,5%).

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення № 5455 від 10.08.2021 на суму 2 270 грн. 00 коп.

Клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку статті 8 Закону України "Про судовий збір" позивачем надано не було.

Отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 15.06.2022 позовну заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Різник Наталі Миколаївни про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у загальному розмірі 526 188 грн. 22 коп. було залишено без руху; позивачу встановлено строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме подання до суду: доказів сплати судового збору в сумі 5 622 грн. 82 коп. з інформацією про його зарахування до спеціального фонду державного бюджету.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про усунення недоліків (вх. суду № 18591/22 від 20.06.2022), яка в подальшому надійшла засобами поштового звязку (вх. суду № 19184/22 від 22.06.2022), до якої останнім, на виконання ухвали суду від 15.06.2022, додано платіжне доручення № 8458 від 16.06.2022 про сплату судового збору на суму 5 622 грн. 82 коп.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.06.2022 розгляд справи було продовжено; судове засідання призначено на 12.07.2022.

Від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. суду № 21779/22 від 12.07.2022), в яких він наголосив на тому, що у даній справі позивачем не доведено обсяг фактично наданих відповідачу житлово-комунальних послуг, а також відповідачем спростовано можливість їх надання, внаслідок відсутності будь-яких комунікацій в приміщенні відповідача. Крім того, в матеріалах справи відсутні акти наданих в період з 2015 по 2021 рік послуг, а також відповідачу жодного рахунку в оплату послуг, наданих у вказаний період, не надсилалось та не вручалось.

У судове засідання 12.07.2022 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 12.07.2022 представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та інших його заявах по суті справи.

У судовому засіданні 12.07.2022 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та наданих ним письмових поясненнях.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 12.07.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У даному випадку справа розглянута в межах розумного строку, з урахуванням, обставин того, що з 24.02.2022 було запроваджено воєнний стан, у зв`язку з чим судове засідання, яке було призначено на 16.03.2022 не відбулося, що зумовило збільшення строку розгляду справи по суті; крім того, відповідачем своєчасно не було подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково наданий час господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача та суду). Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наданням послуг теплопостачання, а також їх обсягом та вартістю, а також наявністю підстав для стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

В свою чергу, Фізична особа - підприємець Різник Наталя Миколаївна (далі - відповідач) з 15.09.2015 є власником нежитлового приміщення загальною площею 504,5 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Армавірська, будинок 9, приміщення 37, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 236831941 від 14.12.2020 (номер запису про право власності 11208859).

Вказане право власності відповідачем набуто на підставі договору купівлі-продажу НАМ № 617047, НАМ № 617048, НАМ 617049 від 06.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Лігутою О.С.

Як зазначає позивач, листом вих. № 1254/30 від 26.02.2021 відповідачу було направлено пропозицію щодо укладення договору, однак відповідний договір між сторонами укладено не було.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Армавірська, будинок 9 є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Позивач посилається на те, що будинок № 9 по вулиці Армавірська у місті Кривому Розі є багатоповерховим та підключений до централізованої системи опалення, теплопостачання до якої здійснює АТ "Криворізька теплоцентраль"; опалення приміщення № 37 вказаного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення централізовано, тому відповідач фактично з жовтня 2015 року по квітень 2021 року отримував теплову енергію без укладення договору.

Так, в матеріалах справи наявний Акт від 26.11.2020, складений двома представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" про те, що при обстеженні споживачів згідно зі списком службової записки ВЗТЕ встановлено, що в приміщенні магазину "7+я" ФОП Лесишак А.В. за адресою: вулиця Армавірська, 9/37 самовільне втручання в діючу систему теплопостачання, яке призводить до порушення теплового балансу житлового будинку, пункту 11, пункту 40, пункту 41 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198. У вказаному акті пропонується: відновити систему центрального опалення згідно проекту житлового будинку терміном до 10.12.2020 (а.с.21 у томі 1).

Крім того, в матеріалах справи наявний Акт від 28.12.2020, складений двома представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" про те, що при повторному обстеженні приміщення магазину "7+я" за адресою: вулиця Армавірська, 9/37 встановлено, що припис №510 від 26.11.2020 про необхідність відновити систему центрального опалення згідно проекту житлового будинку не виконано (а.с.22 у томі 1).

Також в матеріалах справи наявна Довідка від 07.09.2021, складена провідним інспектором Кравцовим О.М. про те, що нежитлове приміщення ФОП Різник НМ. по вулиці Армавірська, будинок 9, приміщення 37 є невід`ємною частиною системи централізованого опалення житлового будинку за адресою вулиця Армавірська, будинок 9. За період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року до АТ "Криворізька теплоцентраль" за даною адресою акти на відокремлення (відключення) нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від централізованого опалення не складались (а.с.23 у томі 1).

Позивачем також долучено до матеріалів справи Акт від 28.10.2021 № 818, складений представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" про те, що магазин продовольчих товарів "7+я" за адресою вулиця Армавірська, 9/37 є невідємною частиною системи централізованого опалення житлового будинку за адресою вулиця Армавірська, 9; магазин працює, тобто за цією адресою здійснюється господарська діяльність (а.с.63 у томі 1).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав:

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2015-2016 років" від 09.09.2015 № 365 (а.с.24 у томі 1);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про закінчення опалювального сезону 2015-2016 років" від 16.03.2016 № 125 (а.с.24 у томі 1 на звороті);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2016-2017 років" від 14.09.2016 № 380 (а.с.25 у томі 1);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про закінчення опалювального сезону 2016-2017 років" від 14.03.2017 № 118 (а.с.25 у томі 1 на звороті);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2017-2018 років" від 11.10.2017 № 433 (а.с.26 у томі 1);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про закінчення опалювального сезону 2017-2018 років" від 14.03.2018 № 125 (а.с.26 у томі 1 на звороті);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2018-2019 років" від 12.09.2018 № 407 (а.с.27 у томі 1);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про закінчення опалювального сезону 2018-2019 років" від 13.03.2019 № 134 (а.с.27 у томі 1 на звороті);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2019-2020 років" від 18.09.2019 № 448 (а.с.28 у томі 1);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про закінчення опалювального сезону 2019-2020 років" від 23.03.2020 № 168 (а.с.28 у томі 1 на звороті);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років" від 16.09.2019 № 466 (а.с.29 у томі 1);

- рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про закінчення опалювального сезону 2020-2021 років" від 17.03.2021 № 119 (а.с.29 у томі 1 на звороті).

Як зазначає позивача, на виконання вказаних вище рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради позивач вчасно розпочинав та своєчасно закінчував опалювальні сезони 2015 - 2021 років.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з пунктом 4 Правил - користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

З наведеного вбачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Як було вказано вище, позивач посилається на те, що будинок № 9 по вулиці Армавірська у місті Кривому Розі є багатоповерховим та підключений до централізованої системи опалення, теплопостачання до якої здійснює АТ "Криворізька теплоцентраль"; опалення приміщення № 37 вказаного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення централізовано, тому відповідач фактично з жовтня 2015 року по квітень 2021 року отримував теплову енергію без укладення договору.

На підтвердження факту надання відповідачу послуг теплопостачання в період з жовтня 2015 року по квітень 2021 року позивач долучив до матеріалів справи Акти включення опалення та припинення подачі теплоносія у будинок № 9 по вулиці Армавірська у місті Кривому Розі, а саме:

- актпро включення опалення від 25.10.2015 № 5714 (а.с.30);

- акт про припинення подачі теплоносія від 07.04.2016 № 6041 (а.с.30);

- актпро включення опалення від 22.10.2016 № 6209 (а.с.30 на звороті);

- акт про припинення подачі теплоносія від 25.03.2017 № 6605 (а.с.30 на звороті);

- актпро включення опалення від 30.10.2017 (а.с.31);

- акт про припинення подачі теплоносія від 02.04.2018 № 8289 (а.с.31);

- актпро включення опалення від 13.11.2018 (а.с.31 на звороті);

- акт про припинення подачі теплоносія від 08.04.2019 (а.с.31 на звороті);

- актпро включення опалення від 09.11.2019 (а.с.32);

- акт про припинення подачі теплоносія від 15.04.2020 (а.с.32);

- актпро включення опалення від 02.11.2020 (а.с.32 на звороті);

- акт про припинення подачі теплоносія від 14.04.2021 (а.с.32 на звороті).

Як було вказано вище, листом вих. № 1254/30 від 26.02.2021 відповідачу було направлено пропозицію щодо укладення договору.

В той же час, відповідний договір купівлі-продажу теплової енергії між позивачем та відповідачем укладено не було, хоча укладання договору на постачання теплової енергії є обов`язковим та обов`язок по його укладанню діючим законодавством покладено саме на відповідача.

Щодо обставин відсутності укладання АТ "Криворізька теплоцентраль" з відповідачем письмового договору з постачання теплової енергії за спірний період, суд відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги, оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався), та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV визначав основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 19 Закону № 1875-IV визначалось, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Проте судом встановлено, що всупереч наведених вимог закону відповідачем у спірний період не був укладений відповідний договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

У той же час, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Разом із цим, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 в справі № 904/6293/17.

Суд зазначає, що підставою для виникнення у відповідача зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії без укладеного договору є, насамперед, факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил).

Відповідно до пункту 3 Правил послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 17.06.2011 "Про забезпечення єдиного підходу для формування тарифів на житлово-комунальні послуги" тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ, інших споживачів.

У листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 № 2450/15/61-15 надано роз`яснення, що оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами "для населення" здійснюють власники чи користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для "інших споживачів".

Так, позивачем було здійснено розрахунок спожитої теплової енергії Різник Н.М за адресою вулиця Армавірська, будинок 9, приміщення 37 за період з 15.09.2015 по 24.04.2021, в якому вказано, що поставлено було в цей період теплову енергію у кількості 302,83 Гкал на суму 526 188 грн. 22 коп. (а.с. 19-20, 122-129 у томі 1).

В свою чергу, під час розгляду справи відповідач факт надання йому послуг теплопостачання заперечував, посилався на те, що за адресою вулиця Армавірська, будинок 9, приміщення 37 у м. Кривому Розі відсутня система централізованого теплопостачання та, відповідно, послуги відповідачу у цей період не надавались. Під час розгляду справи відповідач зазначав, що у спірному нежитловому приміщення обігрів здійснюється елетроприладами, а система центрального опалення (труби, радіатори) у вказаному приміщенні відсутня; будь-якого втручання відповідачем не здійснювалося; з моменту придбання вказаного приміщення у 2015 році вказане приміщення не було облаштовано системою центрального опалення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд зазначає, що підставою для виникнення у відповідача зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії без укладеного договору є, насамперед, факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним.

З приводу правової позиції позивача, наданих ним доказів, а також за результатами їх оцінки судом, слід зазначити також наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність вимог щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 526 188 грн. 22 коп. До вказаного висновку суд прийшов з огляду на таке:

- загальна площа нежитлового приміщення № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 складає 504,5 кв.м., при цьому, з пункту 1.1. договору купівлі-продажу від 06.08.2015 вбачається, що характеристика об`єкта приватизації наводиться в технічному паспорті, що надається КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" і передається покупцю (ФОП Різник Н.М.). З паспорту КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" вбачається, що нежитлове приміщення № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 складається з підвального приміщення площею 248,7 кв.м. та першого поверху - 255,8 кв.м. (а.с.94-95 у томі 1). При цьому, позивачем не надано жодного належного доказу того, що як приміщення першого поверху площею 255,8 кв.м., а тим більше підвальне приміщення площею 248,7 кв.м. було облаштовано засобами системи централізованого опалення. В Актах від 26.11.2020 та від 28.11.2020 зазначено про необхідність відновлення системи центрального опалення згідно з проектом житлового будинку, однак вказаного проекту, з якого б вбачалася наявність та розташування системи центрального опалення в будинку № 9 по вулиці Армавірська позивачем суду не надано;

- в пункті 1.1. договору купівлі-продажу від 06.08.2015 зазначено, що характеристика об`єкта приватизації наводиться в технічному паспорті, що надається КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" і передається покупцю (ФОП Різник Н.М.). З паспорту КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" не вбачається, що нежитлове приміщення № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 має конструктивні елементи опалення. Так, у відповідній графі "Технічного опису конструктивних елементів будівель, визначення зносу" Паспорту КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", а саме: пункті 9 "Опалення" відсутні дані щодо наявності елементів та опису технічного стану елементів опалення, в той час, як інші графи є заповненими та містять такий опис (а.с.90-91 у томі 1);

- сам позивач в Актах від 26.11.2020 та від 28.12.2020 зафіксував факт відсутності системи центрального опалення в нежитловому приміщенні № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 в м. Кривому Розі та встановлював строк для відновлення вказаної системи згідно з проектом житлового будинку, який, як було вказано вище, суду не надано (а.с.21-22 у томі 1);

- факт відсутності системи централізованого опалення в нежитловому приміщенні № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 в м. Кривому Розі зафіксовано також в Акті обстеження нежитлового приміщення від 25.11.2021, складеному головою ОСББ "Армавірська 9" Кисельовою В.В., власником приміщення Різник НМ та орендарем приміщення Лесишак А.В. (а.с.224 у томі 1);

- факт відсутності системи централізованого опалення в нежитловому приміщенні № 37 по вулиці Армавірська, будинок 9 в м. Кривому Розі зафіксовано також у Протоколі огляду місця події від 13.11.2021, складеному слідчим СВ Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що в приміщення не виявлено комунікацій теплопостачання магазину та підсобних приміщень (а.с.192-195 у томі 1);

- належних доказів втручання саме відповідача в систему центрального опалення позивачем не надано, в той час, як наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт відсутності відповідних комунікацій як у 2015 році так і у 2020 та 2021 роках;

- позивач посилається на те, що в період з 15.09.2015 по 24.04.2021 відповідачу було поставлено теплову енергію у кількості 302,83 Гкал на суму 526 188 грн. 22 коп., однак жодного Акту наданих послуг, а також жодного рахунку за жоден з 67 місяців у вказаному періоді з 15.09.2015 по 24.04.2021 позивач до матеріалів справи не долучив; відомостей щодо складання таких Актів та виставлення відповідачу рахунків на оплату суду не повідомив;

- долучені до матеріалів справи Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів в період з 2015 року по 2021 рік, а також Акти включення опалення та припинення подачі теплоносія не є належними доказами надання послуг теплопостачання саме відповідачу в його нежитловому приміщенні № 37;

- посилання позивача на дані Офіційного веб-порталу міста Кривого Рогу "Криворізький ресурсний центр" Виконавчого комітету Криворізької міської ради, а саме: на те, що у розділі "Житловий фонд" за пошуковим ідентифікатором "вулиця Армавірська, будинок 9" (https://krmisto.gov.ua/ua/komgosp/detail.html) загальні характеристики будинку становлять: загальна площа квартир будинку, в тому числі: 1540,050 м2, житлова площа у квартирах будинку 990,600 м2, площа нежитлових приміщень у квартирах будинку АДРЕСА_2 ; кількість квартир, виведених із житлового у нежитловий фонд - 2. В тому числі, за вкладкою обладнання слідує, що в будинку присутнє центральне (ТЕЦ) опалення задовільного технічного стану з кількістю стояків 9 (довжина стояків 135,000 м, довжина у підвалі, горищі і таке інше - 1287,000 м) розцінюються судом критично, оскільки носять загальний характер щодо всього багатоквартирного будинку та не свідчать про наявність системи центрального опалення підвального приміщення площею 248,7 кв.м. та першого поверху - 255,8 кв.м., які належать на праві власності відповідачу.

Враховуючи всі вказані вище обставини, суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 526 188 грн. 22 коп. є менш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Стосовно клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі статтею 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Разом з тим, за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду (постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 6/8-09, від 04.06.2018 у справі № 920/225/17, від 25.01.2018 у справі № 910/7394/17).

Враховуючи те, що під час розгляду даної справи судом встановлена необґрунтованість вимог позивача, заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо частини вимог позивача задоволенні не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Різник Наталі Миколаївни про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 526 188 грн. 22 коп. - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача - Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль".

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.07.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко