ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. Справа№ 910/17185/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Центр управління персоналом"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022

у справі № 910/17185/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного підприємства "Центр управління персоналом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Код"

про стягнення 21 176, 59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Центр управління персоналом" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ві-Код" про стягнення основного боргу в розмірі 13 318,25 грн, штрафу в розмірі 6659,12 грн, 10 % річних у розмірі 463,39 грн та пені у розмірі 735,95 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором № 2366 від 06.05.2021.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведений факт виконання ним умов договору № 2366 від 06.05.2021 та наявності передбачених цим договором підстав для здійснення розрахунків.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Центр управління персоналом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 по справі № 910/17185/21 та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та прийнятим без належного обґрунтування та без повного з`ясування обставин справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на думку позивача, суд першої інстанції, якщо мав певні сумніви щодо поданих позивачем доказів передачі або направлення відповідачу звіту, мав право з власної ініціативи витребувати у позивача докази на спростування наведених обставин.

В свою чергу, як стверджує позивач, місцевий господарський суд усунувся від з`ясування вказаних обставин.

Окрім цього, за твердженням позивача, висновок місцевого господарського суду про те, що в акті здачі-приймання робіт № 2366_1 від 12.06.2021 не міститься інформація про дату та годину опрацювань, назв та адрес компаній, контактних телефонів, коментарів менеджерів після проведення перемовин є безпідставним та не допустимим, оскільки договором не передбачено вимог до оформлення акту здачі-приймання робіт та внесення до нього інформації щодо дати та годин опрацювань, назв та адрес компаній, контактних телефонів, коментарів менеджерів після проведення перемовин, що в свою чергу, на думку позивача, не може свідчити про невиконання ним замовлених відповідачем послуг.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів викладених позивачем у апеляційній скарзі, відповідач наголошує на тому, що позивачем не надано жодних доводів та не надано доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань перед відповідачем, оскільки наданий позивачем до суду першої інстанції акт здачі-приймання робіт № 2366_1 від 12.06.2021 не містять інформації, визначеної п. 2.3. додатку № 1 до договору № 2366 від 06.05.2021 щодо формування бази даних опрацьованих клієнтів відповідача, а саме: дату та годину опрацювань, назв та адрес компанії, контактних телефонів, коментарів менеджерів після проведення перемовин.

При цьому, на думку відповідача, надана позивачем роздруківка звіту зі статистики проекту № 905 також не може бути належним доказом розміщення такого звіту в online вигляді у "Персональному кабінеті", оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", так як не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Підсумовуючи вищевикладене, відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом тим, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить суд апеляційної інстанції поновити йому строк для подання цього відзиву, оскільки відповідач не міг надати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну в строк встановлений ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022, так як апеляційна скарга на його адресу на надходила, тому після ознайомлення 30.06.2022 з матеріалами справи, відповідачем було надіслано відзив на апеляційну скаргу (через електронну пошту - 01.07.2022 та поштовим зв`язком - 05.07.2022).

Розглянувши клопотання викладене відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки доводи, викладені у зазначеному клопотанні є обґрунтованими.

Отже, відзив відповідача на апеляційну скаргу враховується судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Центр управління персоналом" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2021 у справі № 910/17185/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/17185/21. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Центр управління персоналом" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/17185/21.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/17185/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2022 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Центр управління персоналом" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/17185/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині. Зобов`язано Державне підприємство "Інформаційні судові системи" надіслати на адресу Північного апеляційного господарського суду докази підтвердження зарахування сплати судового збору відповідно до платіжного доручення № 1366 від 10.02.2022 у розмірі 3405,00 грн.

До Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Інформаційні судові системи" надійшла відповідь про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України на суму 3405,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Центр управління персоналом" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/17185/21. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

06.05.2021 із використанням електронних цифрових підписів між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір аутсорсингу № 2366 (надалі - договір), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконувати в інтересах замовника передані йому за цим договором непрофільні функції замовника з пошуку потенційних клієнтів, з метою продажу продукції/послуг замовника, згідно замовлення замовника сформованого в заявках, що є невід`ємними частинами цього договору (надалі - послуги), а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в строки та в розмірі, що визначені даним договором.

Згідно п. 1.3. договору в заяві зазначаються найменування продукції/послуги, пропозиція продажу якої буде здійснюватися виконавцем; територія збуту продукції/послуги; цільова аудиторія, якій передбачено збут продукції/послуги; клієнтська база надається замовником чи формується виконавцем на підставі інформації наданої замовником в заявці; тип обраного проекту; кількість позицій клієнтської бази, яка підлягає опрацюванню виконавцем та строк опрацювання (строк виконання замовлення); кількість активних фаз роботи; класифікація потенційних клієнтів (лідів), що передаються замовнику для подальшого опрацювання та тих, подальше проведення переговорів з якими здійснюється виконавцем.

Послуги, що надаються за цим договором, споживаються замовником в процесі їх надання, а саме виконавцем надається доступ замовнику до "Персонального кабінету" на веб-сайті http://www.outsorcing.in.ua/ та/або в мобільному додатку Mini CRM. Для входу в "Персональний кабінет" виконавець надає замовнику логін і пароль (п. 1.6. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець приступає до надання послуг згідно договору після отримання від замовника заявки, продакт-тренінгу та укладеного сторонами додатку до цього договору, в якому сторони погоджують строк виконання замовлення, описаного в заявці, перелік та вартість послуг тощо.

Пунктом 2.8 договору встановлено, що виконавець не пізніше 5 календарних днів з моменту завершення надання послуг направляє замовнику звіт про хід надання послуг за цим договором на адресу електронної пошти або звіт в online вигляді у "Персональному кабінеті". У звіті виконавцем зазначається інформація про опрацьованих ним потенційних клієнтів (лідів), тобто тих, які тим чи іншим чином відреагували на маркетингову комунікацію виконавця (телефонний дзвінок, надсилання електронної пропозиції та надсилання смс-візитки від імені замовника).

За змістом п. 3.2. договору вартість кожної послуги узгоджується сторонами в додатку до цього договору, що укладається сторонами на підставі заявки замовника.

В силу вимог п. 3.3 договору порядок оплати - 100 % післяплати. Замовник зобов`язується оплатити виконавцу вартість послуг у розмірі встановленому сторонами у відповідному додатку до договору протягом 3 робочих днів з дати надіслання виконавцем звіту про хід надання послуг за цим договором на адресу електронної пошти або звіту в online вигляді у "Персональному кабінеті".

Строк дії даного договору складає 1 (один) місяць. Сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (п. 6.2. договору).

Якщо жодна із сторін за 5 (п`ять) календарних днів до дати закінчення договору не заявить про його розірвання, даний договір вважається пролонгованим на той самий строк та на тих же умовах. Кількість автоматичних пролонгацій необмежена (п. 6.3. договору).

На підставі заявки №2366/ від 06.05.2021 сторонами погоджено 400 декларативних опрацювань протягом 1 місяця, в тому числі 2 днів на тиждень активні фази роботи, 50 опрацювань в день. Розрахункова вартість проекту складає 16 700,00 грн.

Згідно з п. 2.4 додатку №1N від 06.05.2021 до договору загальна винагорода за цим договором становить 16 700,00 грн.

На підтвердження факту надання послуг відповідачу позивач надав роздруківку звіту зі статистики проекту № 905, та підписаний електронним підписом зі сторони позивача акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2366_1 від 12.06.2021.

При цьому, як зазначено позивачем у позовній заяві, згідно звіту в online вигляді у "Персональному кабінеті", позивачем результативно опрацьовано 319 клієнтів відповідача, у зв`язку з чим вартість наданих послуг за договором № 2366 від 06.05.2021 становить 13 318, 25 грн, які не були своєчасно оплачені відповідачем, що стало причиною звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції, а також нарахування на суму заборгованості штрафу, 10 % річних та пені..

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Приписами ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 901, 903, 629 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання.

Пунктами 2.8., 2.9 та 3.3 договору передбачено, що виконавець не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту завершення надання послуг надає замовнику звіт про хід надання послуг за цим договором на адресу електронної пошти або звіт в online вигляді у "Персональному кабінеті". У звіті виконавцем надається інформація про опрацьованих ним потенційних клієнтів (лідів), тобто тих, які тим чи іншим чином відреагували на маркетингову конструкцію виконавця (телефонний дзвінок, надсилання електронної пропозиції та надання смс-візитки від імені замовника).

Протягом 5 (п`яти) календарних днів після закінчення строку надання послуг, визначеного сторонами у відповідному додатку, виконавець складає акт приймання-передачі послуг.

Порядок оплати 100% (сто відсотків) післяплата. Замовник зобов`язується оплатити виконавцю вартість послуг в розмірі, встановленому сторонами у відповідному додатку до договору протягом 3 (трьох) робочих днів з дати надіслання виконавцем звіту про хід надання послуг за цим договором на адресу електронної пошти замовника або звіту в online вигляді у "Персональному кабінеті" замовника.

З огляду наведеного, сторонами погоджено, що обов`язок по оплаті вартості наданих послуг за договором виникає у замовника після надіслання виконавцем звіту про хід надання послуг на адресу електронної пошти замовника або звіту в on-line вигляді у "Персональному кабінеті" замовника.

Приписами ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Однак, в порушення вказаних вище законодавчих приписів позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами надіслання відповідачу звіту про хід надання послуг за договором на адресу його електронної пошти або розміщення такого звіту в online вигляді у "Персональному кабінеті" останнього.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надана позивачем роздруківка звіту зі статистики проекту № 905 також не може бути використана, як доказ розміщення такого звіту в online вигляді у "Персональному кабінеті", оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

За таких обставин, відсутність інформації про електронний підпис унеможливлює ідентифікацію позивача як автора створеного звіту, місце розміщення такого звіту саме у "Персональному кабінеті" відповідача, а зміст такого документа в цілому не захищений від внесення правок і виправлень, що виключає будь-якому доказову спроможність паперової копії (роздруківки) такого документа.

При цьому, судова колегія зазначає, що доданий до позову односторонньо підписаний позивачем акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2366_1 від 12.06.2021 на суму 13 318,25 грн, не свідчить про дотримання вимог пп. 2.8 та 3.3 договору, як підстави виникнення у відповідача обов`язку по оплаті послуг за договору.

До того ж, позивачем не надано суду доказів надіслання такого акта відповідачу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість та безпідставність вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 318,25 грн основного боргу за договором, а тому про відмову у задоволенні вказаної вимоги у повному обсязі.

З огляду на відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу, 10% річних та пені, нарахованих на суму заборгованості теж задоволенню не підлягають, тому що за своєю правовою природою є похідними від основної позовної вимоги.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду першої інстанції про те, позивач не надав належних доказів в підтвердження позовних вимог.

Відтак, суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи позивача стосовно того, що суд першої інстанції, якщо мав певні сумніви щодо поданих позивачем доказів передачі або направлення відповідачу звіту, мав право з власної ініціативи витребувати у позивача докази на спростування наведених обставин, колегією суддів оцінюються критично виходячи з наступного.

За змістом наведених положень Господарського процесуального кодексу України докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

У цих висновках судова колегія звертається до сталої правої позиції Верховного Суду в питанні розподілу тягаря доказування та добросовісності поведінки сторони/учасника при вчиненні процесуальної дії з надання доказів у господарському процесі, що викладена, зокрема в постановах від 03.04.2019 у справі № 913/317/18, від 22.05.2019 у справі № 5011-15/10488-2012 та від 16.07.2020 у справі № 908/2828/19, від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19 та від 12.01.2021 у справі № 924/1103/19.

Посилання позивача на те, що договором не передбачено вимог до оформлення акту та інформації, яку він повинен містити, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) повинен відповідати вимогам первинного документа (договору № 2366 від 06.05.2021) та містити інформацію, визначену п. 2.3. додатку № 1 до договору № 2366 від 06.05.2021 щодо формування бази даних опрацьованих клієнтів відповідача.

Інші наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.

В свою чергу, наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи стосовно того, що позивачем не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань перед відповідачем щодо виконання умов укладеного між ними договору є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Центр управління персоналом" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/17185/21 - без змін.

Матеріали справи № 910/17185/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко