ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/388/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянувши у судовому засіданні

клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квазар Комплекс» Соловея Юрія Анатолійовича

про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу

у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квазар Комплекс» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, будинок 26, офіс 5/4, ідентифікаційний код: 30219297)

У засіданні суду беруть участь:

від кредитора Антимонопольний комітет України: Порохов Є.І. (посвідчення №1015 від 23.05.2016, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

кредитор ОСОБА_1 : не з`явилась

ліквідатор: не з`явився

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі - суд) від 13.04.2020, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квазар Комплекс» (далі - боржник, ТОВ «НВП «Квазар Комплекс»).

За результатами попереднього засідання судом постановлено ухвалу від 01.06.2020, якою визначено, що розмір кредиторських вимог, пред`явлених до ТОВ «НВП «Квазар Комплекс», складається із визнаних ухвалою суду від 13.04.2020 у справі 911/388/20 кредиторських вимог ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , кредитор-1) на загальну суму 1 046 077,64грн, з яких: 21 020,00грн - 1 черга; 903 839,69грн 4 черга; 121 217,95грн- 6 черга.

15.06.2020 (після закінчення 30-денного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника) засобами поштового зв`язку до суду звернувся Антимонопольний комітет України (далі АМКУ, кредитор-2) із заявою про визнання грошових вимог до боржника, які ухвалою суду від 27.07.2020 були визнані у загальній сумі 1 384 599,94грн, яка складається з: 4 204,00грн перша черга; 20 399,94грн четверта черга; 1 359 996,00грн шоста черга.

Постановою суду від 20.07.2020, зокрема, визнано ТОВ «НВП «Квазар комплекс» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Соловея Юрія Анатолійовича (свідоцтво №1895 від 29.12.2018).

01.10.2021 до канцелярії суду надійшло клопотання ліквідатора №01/3009-21 від 30.09.2021 (вх.№23842/21), який, у порядку ст.ст. 64-65 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) просить суд, зокрема: затвердити звіт ліквідатора ТОВ «НВП «Квазар Комплекс»; затвердити ліквідаційний баланс боржника; ліквідувати банкрута - ТОВ «НВП «Квазар Комплекс»; провадження у справі №9114/388/20 закрити.

Ухвалою суду від 26.10.2021 (з урахуванням перебування головуючого судді у відпустці з 28.09.2021 по 19.10.2021) призначено розгляд вищевказаного клопотання на 15.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. Чергове засідання призначено на 04.07.2022.

У судове засідання ліквідатор та ОСОБА_1 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання інформувались належним чином та своєчасно. Водночас, явка вказаних осіб обов`язковою судом не визнавалась, а тому, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути відповідне клопотання ліквідатора без участі останніх.

Розглянувши наявні матеріали справи та відповідні звіти ліквідатора суд зазначає наступне.

1. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Так, із матеріалів справи вбачається, що наразі ТОВ «НВП «Квазар-Комплекс» перебуває на стадії судової процедури ліквідація.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

У свою чергу, суд зазначає, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

За змістом наведених норм Кодексу, правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього повноважень, повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

При цьому, Кодексом не визначено вичерпного переліку таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких дій, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що логічно випливає із визначених Кодексом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

Разом з тим, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14, від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003, від 27.08.2019 у справі № 913/982/14, від 17.06.2020 у справі № 924/669/17, від 22.06.2022 у справі №903/624/13).

Отже, у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута, а під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута (постанова Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 49/164-б).

2. Як зазначалось вище, ч. 1 ст. 61 Кодексу передбачено повноваження ліквідатора під час ліквідаційної процедури.

2.1. Відповідно до положень вищевказаної норми Закону ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута.

До того ж, відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси, у відповідності до ч. 1 ст. 65 Кодексу, додаються ліквідатором до звіту та ліквідаційного балансу.

Так, порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначає Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 (далі Положення).

За змістом п.п. 6, 7 Положення у разі припинення підприємства проводиться суцільна інвентаризація, якою охоплюються всі види зобов`язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов`язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об`єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов`язання (непередбачені активи та зобов`язання) підприємства (застави, гарантії, зобов`язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

При цьому, суд вважає, що у разі встановлення факту відсутності будь-якого майна у боржника у відповідних документах, які оформлюються за результатами проведення суцільної інвентаризації, указується про зазначену обставину. Саме лише констатація відсутності у товариства майна не є належним доказом виконання ч. 1 ст. 61 Кодексу у вказаній частині.

Водночас, ліквідатором ані під час здійснення своїх повноважень ані до відповідного звіту не було долучено документів на підтвердження проведення інвентаризації активів та зобов`язань ТОВ «НВП «Квазар-Комплекс», що свідчить про невиконання вимог вищевказаних положень Кодексу.

2.2. Згідно ч. 1 ст. 61 Кодексу ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, аналізує фінансовий стан банкрута.

Однак, ліквідатором ані з моменту його призначення (20.07.2020) ані під час розгляду відповідного звіту не було надано суду на дослідження узагальненого, детального фінансового аналізу боржника (єдиного документа), що свідчить про невиконання положень ч. 1 ст. 61 Кодексу у відповідній частині.

2.3. Разом із цим, ліквідатор зобов`язаний заявляти до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості (ч. 1 ст. 61 Кодексу).

Так, із матеріалів справи вбачається, що ліквідатором не заявлялись відповідні вимоги до третіх осіб.

Водночас, як зазначалось вище, вказаною особою не було проведено суцільної інвентаризації ТОВ «НВП «Квазар-Комплекс» до якої у тому числі включається перевірка наявності у боржника дебіторської заборгованості, а відтак, у суду відсутні правові підстави стверджувати, що не вчинення ліквідатором відповідних дій зумовлено відсутністю такого майна.

2.4. До того ж, ліквідатор подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника (ч. 1 ст. 61 Кодексу).

У своєму звіті ліквідатор зазначив про те, що правочинів, які підлягають визнанню недійсними у порядку ст. 42 Кодексу, не виявлено.

Водночас, судом береться до уваги те, що у матеріалах справи наявний аналіз розпорядника майна ТОВ «НВП «Квазар-Комплекс» арбітражного керуючого Леонова К.Ю. (свідоцтво №1925 від 17.12.2019), в якому зазначено про наявність цивільно-правової угоди про надання правової допомоги №01-09/2014 від 01.09.2014 між боржником та Даниловою К.А., яка призвела до зростання кредиторської заборгованості у період, коли підприємство не провадило господарську діяльність.

Проте, ліквідатором залишено поза увагою як вищевказані обставини, так і положення ст. 7 Кодексу, які серед іншого, на відміну від ст. 42 Кодексу (які мають вичерпний перелік підстав визнання правочинів недійсними) надають йому право звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Крім того, будь-яких обставин та доказів на їх обґрунтування, на підставі саме яких ліквідатор дійшов до відповідного висновку у звіті не зазначено.

2.5. Окрім цього, ч. 1 ст. 61 Кодексу передбачено, що ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що для встановлення наявності підстав для повернення майна боржника, зокрема, у разі його відчуження із порушенням норм відповідного законодавства, інформація щодо такого майна повинна надаватись за останні три роки, які передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Зазначене надасть можливість ліквідатору встановити наявність, у тому числі, порушення прав ТОВ «НВП «Квазар-Комплекс», зокрема, діями його керівника або інших осіб, які мали право давати обов`язкові для боржника вказівки.

Так, на виконання зазначених вимог ліквідатором здійснено ряд запитів до відповідних державних органів та установ.

Проаналізувавши зміст вказаних документів, судом встановлено, що вказана інформація запитувалась станом на конкретну дату, що свідчить про відсутність у боржника майна саме на вказаний час.

За таких обставин, за відсутності доказів на підтвердження того, що у боржника не було відповідного майна протягом вищевказаного періоду, у суду немає підстав стверджували, що ліквідатором вчинено усю повноту дій, спрямованих на повернення активів ТОВ «НВП «Квазар-Комплекс».

2.6. Згідно ч. 2 ст. 61 Кодексу під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Отже, звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі.

Як зазначає ліквідатор у своєму звіті: «підстав для можливості застосування субсидіарної відповідальності будь-кого з керівників чи засновників боржника не виявлено».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Водночас, ліквідатором не наведено у своєму звіті будь-яких обставин та не надано на їх підтвердження доказів, на підставі яких вказана особа дійшла висновку про відсутність необхідності вчиняти зазначені дії.

3. Підсумовуючи вищевикладене, з огляду на відсутність безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ліквідатора про затвердження його звіту та ліквідаційного балансу боржника, у зв`язку із чим, надати додатковий часу для виконання вимог, визначених ст.61 Кодексу.

4. Додатково суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 12 Кодексу під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано.

У разі невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим обов`язків визначених, зокрема але не виключно ст. 61 Кодексу, настають наслідки, визначені ч. 4 ст. 28 Кодексу, у відповідності до яких, арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень ліквідатора.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 2, 61-62, 65 Кодексу, ст.ст.3, 42, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квазар Комплекс» Соловея Юрія Анатолійовича №01/3009-21 від 30.09.2021 (вх.№23842/21 від 01.10.2021) про затвердження ліквідаційного балансу та звіту, ліквідацію юридичної особи та закриття провадження у справі залишити без задоволення.

2. Зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квазар Комплекс» Соловея Юрія Анатолійовича вжити відповідних заходів для проведення ліквідаційної процедури боржника відповідно до ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, але не виключно: провести інвентаризацію та визначити початкову вартість майна боржника; сформувати ліквідаційну масу; вжити заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; подати до суду заяви про визнання недійними правочинів (договорів) боржника (у разі необхідності) тощо.

Звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квазар Комплекс» надати суду до 17.08.2022 (включно).

3. Призначити судове засідання на 22.08.2022 о 10:30год, яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ (зал судових засідань №6). Для пропуску у приміщення суду мати документи, які посвідчують особу (паспорт, посвідчення водія тощо) та підтверджують її повноваження (для представника).

4. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 15.07.2022 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 15.07.2022.