ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про передачу заяви про видачу судового наказу за підсудністю

08.07.2022м. Дніпро№ 904/1865/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі: судді Дупляк С.А.,

розглянувши заяву про видачу судового наказу у якій:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мелодія"

боржник: Фізична особа-підприємець Брагута Анастасія Олександрівна

про стягнення грошових коштів

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мелодія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 30.06.2022 за вих. № б/н про видачу судового наказу шляхом стягнення з Фізичної особи-підприємця Брагути Анастасії Олександрівни 22.622,00 грн основної заборгованості за договором № 2 від 01.12.2020 оренди нежитлового приміщення.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/1865/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2022.

Розглянувши матеріали заяви від 30.06.2022 за вих. № б/н про видачу судового наказу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Господарський суд встановив, що договір № 2 від 01.12.2020 оренди нежитлового приміщення визначений фактичною підставою позову.

У пункті 1 договору № 2 від 01.12.2020 оренди нежитлового приміщення визначено, що цим договором регулюються правовідносини пов`язані із передачею орендодавцем орендареві у строкове платне користування таке нежитлове приміщення (далі - об`єкт оренди): адреса: місто Суми, вулиця Харківська, будинок 4, приміщення другого поверху (п.п. 1.1.1). Загальна площа приміщення 239,4 кв.м (п. 1.1.2).

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на заяву від 30.06.2022 за вих. № б/н про видачу судового наказу шляхом стягнення з Фізичної особи-підприємця Брагути Анастасії Олександрівни 22.622,00 грн основної заборгованості за договором № 2 від 01.12.2020 оренди нежитлового приміщення, розташованого у місті Суми, вказана заява підлягає розгляду Господарським судом Сумської області.

При вирішенні питання підсудності заяви від 30.06.2022 за вих. № б/н про видачу судового наказу, господарський суд врахував постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на викладені вище обставини, господарський суд вбачає підстави для направлення заяви від 30.06.2022 за вих. № б/н про видачу судового наказу з додатками за територіальною підсудністю до Господарського суду Сумської області.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Передати за територіальною підсудністю Господарському суду Сумської області (40000, Сумська область, Суми, проспект Тараса Шевченка, 18/1) справу № 904/1865/22 за заявою від 30.06.2022 за вих. № б/н Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелодія" про видачу судового наказу шляхом стягнення з Фізичної особи-підприємця Брагути Анастасії Олександрівни 22.622,00 грн основної заборгованості за договором № 2 від 01.12.2020 оренди нежитлового приміщення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (08.07.2022) та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.А. Дупляк