ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.07.2022м. ДніпроСправа № 904/8586/21
За позовом ОСОБА_1 , смт Слобожанське Дніпропетровської області в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес", с. Лозуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області
до ОСОБА_2 , м. Київ
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області
про стягнення збитків, заподіяних посадовою особою товариства у розмірі 467000,00 грн.
Суддя Крижний О.М.
Секретар судового засідання Баворовська Г.П.
Від позивача: Перевощикова Т.М., ордер серія ДП №85/000040 від 22.10.2021, адвокат
Від відповідача: не з`явився
Від третьої особи: не з`явився
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2022 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (ухвалення додаткового рішення) на 13.07.2022 об 11:15 год.
Представники відповідача (заявника) та третьої особи у судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі документи, суд, -
Любович Олександр Андронович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 збитки у розмірі 467000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У відзиві на позов відповідач просив у тому числі, стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Так, 18.01.2018 між адвокатом Солдаткіним Олександром Сергійовичем (далі - адвокат) та Слабошпицьким Святославом Михайловичем (далі - клієнт) укладено договір №52 про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього догвоору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п.3.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього.

Дія цього договору припиняється його належним виконанням (п.4.2 договору).

Відповідно до акту прийняття- передачі наданих послуг, адвокатом надано клієнту наступні послуги:

- складання та подання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СФГ Гермес", в інтересах якого діє Любович Олександр Андронович про стягнення збитків, заподіяних посадовою особою підприємства (справа №904/8586/21) - витрачено 7 год., вартістю 17500,00 грн. (2500 грн./1 год.);

- участь у судових засіданнях у справі №904/8586/21 - витрачено 1 год. вартістю 2500,00 грн.;

- складання та подання заяви про застосування наслідків спливу строку позовної давності - витрачено 1 год. вартістю 2500,00 грн.;

- складання та подання адвокатського запиту до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, клопотання про витребування доказів - витрачено 1 год. вартістю 2500,00 грн.

Вартість послуг за цим актом становить 25000,00 грн.

Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 129 ГПК України).

Частиною 9 названої статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Позивач просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Суд звертає увагу, що деякі з аргументів позивача заслуговують на увагу, зокрема те, що у матеріалах справи відсутня додаткова угода, у якій погоджений розмір гонорару у відповідності до п.3.1 договору про надання правової допомоги, а акт приймання-передачі наданих послуг підписаний раніше ніж надані послуги (в частині участі у судових засіданнях).

Однак при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне застосувати наступний підхід.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності - одна з керівних ідей цивільного права, згідно якої здійснюється цивільно-правове регулювання суспільних відносин та яка визначає характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, шанування прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства, турботи про власні права й інтереси, а також права та інтереси інших учасників з метою недопущення їх порушення, закріплення можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Суд звертає увагу, що відповідач при звільненні не передав усі документи новому керівнику, не надав розумних пояснень вчинення господарських операцій з купівлі цінних паперів тощо, що в цілому дозволяє кваліфікувати дії відповідача неправильними, та такими, що мали наслідком виникнення спору. У задоволенні позову відмовлено у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скористатися правом суду, передбаченим ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покласти на відповідача понесені ним судові витрати.

Суд вважає, що лише таке вирішення даного питання відповідає засадам справедливого судочинства та буде сприяти розвитку відносин сторін з урахуванням принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З урахуванням розглядуваних відносин інші аргументи сторін не змінюють сутність правовідносин та їх оцінку, надану судом, і, відповідно, не потребують окремої оцінки.

Керуючись ст.ст. 46, 221, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 , покласти на ОСОБА_2 .

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено - 18.07.2022.

Суддя О.М. Крижний