ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" липня 2022 р. Cправа № 902/562/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича (вул. Незалежності, 73, смт. Теплик, Вінницька область, 23800)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК" (вул. Буслівська, 12, офіс, 167, м. Київ, 01014)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Демчук О.В. згідно ордеру (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області 09.06.2022 ухвалено рішення у справі №902/562/21, відповідно до якого позовні вимоги Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною та зареєстрованого у реєстрі за № 1089. Вирішено питання відшкодування витрат позивача зі сплати судового збору.

З урахуванням заявлення сторонами у справі витрат на професійну правничу допомогу, докази на понесення яких, станом на день ухвалення рішення, в матеріалах справи відсутні, судом встановлено 5-ти денний строк сторонам для подання суду відповідних доказів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та призначено судове засідання на 04.07.2022 згідно із приписами ч. 2 ст. 221 ГПК України.

29.06.2022 до суду надійшло клопотання б/н від 28.06.2022 (вх. № 01-34/5247/22) за підписом представника позивача - адвоката Люлика Р.І., в якому представник просить поновити позивачу строк для подання суду доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн., розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника.

04.07.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання б/н від 02.07.2022 (вх. № 01-34/5368/22) скріплене електронним цифровим підписом представника відповідача - адвоката Демчука О.В., в якому останній просить відмовити в задоволенні клопотання позивача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

На визначену судом дату з`явився відповідача в режимі відеоконференції.

Позивач правом участі в засіданні суду не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вказане, зважаючи на клопотання представника позивача, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу за його відсутності.

Розглядаючи клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У своєму позові позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на надання правової допомоги складає 50 000,00 грн.

Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно положень ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду у справі ухвалено 09.06.2022 за відсутності представників сторін. Повний текст судового рішення складено 20.06.2022.

Таким чином, з урахуванням положень ч.5 ст.240 ГПК України, датою ухвалення вищевказаного судового рішення є 20.06.2022.

Повний текст судового рішення направлено на адреси електронної пошти позивача, його представника та представника відповідача 22.06.2022, і отримано представником позивача 24.06.2022.

Клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу надійшло до суду 29.06.2022.

Згідно ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З огляду на те, що датою ухвалення рішення господарського суду від 09.06.2022 у справі №902/562/21 є 20.06.2022, зважаючи на дату його направлення та отримання, процесуальний строк на подачу доказів понесення судових витрат, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України, позивачем пропущений не був, що виключає правові підстави для задоволення клопотання представника позивача в частині поновлення строку на подання доказів. При цьому докази, долучені до означеного клопотання долучаються до матеріалів справи та приймаються судом до розгляду, як такі, що подані у встановлені судом строки.

Розглянувши клопотання представника позивача щодо стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

У положеннях Господарського процесуального кодексу України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З огляду на заявлення сторонами у справі витрат на професійну правничу допомогу, докази на понесення яких, на день ухвалення рішення, були відсутні в матеріалах справи, судом встановлено 5-ти денний строк для подання відповідних доказів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення, з призначенням судового засідання відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України.

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат на професійну правничу допомогу позивача, наведеним в позовній заяві, розмір витрат позивача на правову допомогу складе 50 000,00 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заперечуючи проти задоволення клопотання позивача в частині відшкодування за рахунок відповідача витрат позивача на правничу допомогу, представник відповідача, серед іншого, наголошує на недотриманні позивачем процесуального обов`язку по направленні копії клопотання з доданими до нього документами на адресу відповідача.

Судом встановлено, що копію клопотання б/н від 28.06.2022 (вх. № 01-34/5247/22) із додатками позивачем направлено на наступну адресу відповідача - 01014, м. Київ, вул. Буслівська, 12 офіс 167.

При цьому, адресою місцезнаходження ТОВ «СДГС ТРЕЙДИНГ» відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань, є - 09543, Київська обл., Білоцерківський р-н, село Ківшовата, вул. Свободи, буд. 67.

В силу п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до частини 9 статті 80 ГПК України, згідно з якими копії доказів (крім речових доказів), які подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Наведене дає підстави для висновку про недотримання позивачем наведених положень процесуального закону при зверненні до суду з клопотанням б/н від 28.06.2022 (вх. № 01-34/5247/22).

Відтак, з огляду на порушення заявником свого процесуального обов`язку та не направлення іншій стороні копій доказів на підтвердження дійсності понесення витрат на правничу допомогу призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду ознайомитись із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку. При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Таким чином, не направлення на адресу іншого учасника (відповідача) документів на підтвердження відповідних вимог, позбавляє право такої сторони подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України.

Аналогічні висновки щодо вирішення питання про відсутність підстав для стягнення судових витрат були викладені Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постанові від 12.08.2019 у справі № 922/2821/18 та в постанові від 16.02.2021 у справі № 910/14138/18.

З урахуванням наведеного, а також положень ст. 13 ГПК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Поряд з цим суд зважає на заявлення відповідачем у відзиві на позовну заяву витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розрахунок якої склав 50 00,00 грн.

При цьому, останнім не зроблено відповідної заяви у визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України строки.

Водночас, зважаючи на задоволення позову в даній справі, витрати відповідача, в силу положень п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, підлягають віднесенню на відповідача.

Виходячи з наведеного, керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання б/н від 28.06.2022 (вх. № 01-34/5247/22) Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича в частині поновлення строку для подання доказів.

Відмовити у задоволенні клопотання б/н від 28.06.2022 (вх. № 01-34/5247/22) Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн..

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "СЬОРДВЕЙВ УКРАЇНА ІНК" на професійну правничу допомогу у справі № 902/562/21 залишити за відповідачем.

Примірник ухвали направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача , представника позивача , представника відповідача .

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст ухвали складено 07.07.2022.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи