ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.07.2022м. ДніпроСправа № 904/95/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.
за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.
від заявника (позивача): не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни (м. Нікополь, Дніпропетровська область)
про ухвалення додаткового рішення
у справі:
за позовом Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни (м. Нікополь, Дніпропетровська область)
до Фізичної особи - підприємця Мохнатка Сергія Олександровича (м. Дніпрорудне, Васильківський район, Запорізька область)
про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень від 04.09.2019 у загальному розмірі 111 520 грн. 93 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У січні 2022 року Фізична особа - підприємець Голубенко Лідія Олексіївна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Мохнатка Сергія Олександровича (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди нежитлових приміщень від 04.09.2019 у загальному розмірі 111 520 грн. 93 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2022 позовні вимоги задоволено частково, а саме: стягнуто з Фізичної особи - підприємця Мохнатка Сергія Олександровича на користь Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни 75 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 2 925 грн. 04 коп. інфляційних втрат, 1 193 грн. 83 коп. 3% річних та 1 610 грн. 46 коп. частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 19729/22 від 27.06.2022), в якій він просить суд поновити строк на дання даної заяви та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Судом було відзначено, що відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Також, судом було зауважено, що у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану, для надання можливості сторонам реалізувати свої права під час розгляду даної заяви про ухвалення додаткового рішення та висловлення своєї правової позиції щодо вимог вказаної заяви, суд вважає за доцільне здійснити розгляд поданої заяви про розподіл судових витрат у розумний строк.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд вважав за необхідне призначити заяву Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни про ухвалення додаткового рішення до розгляду в розумний строк у судовому засіданні.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 30.06.2022 було прийнято до розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни про ухвалення додаткового рішення. Заяву призначено до розгляду в розумний строк у судовому засіданні на 12.07.2022.

Крім того, вказаною ухвалою суду було запропоновано відповідачу в строк до 07.07.2022 надати відзив на подану позивачем заяву про розподіл судових витрат. У випадку подачі відзиву до суду поштовим зв`язком, електронну копію такого відзиву надіслати на електронну адресу суду (https://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/) не пізніше 07.07.2022 для врахування під час вирішення заяви про розподіл судових витрат.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 21648/22 від 11.07.2022), в якій він просить суд здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі представника позивача.

У судове засідання 12.07.2022 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому судом враховано заяву позивача про розгляд заяви без участі його представника.

Крім того, зважаючи на скорочені строки розгляду заяви, судом було повідомлено позивача та відповідача про розгляд заяви, шляхом передачі телефонограми, яку отримано представниками позивача та відповідача 04.07.2022 (а.с. 136).

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Фізична особа - підприємець Голубенко Лідія Олексіївна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Мохнатка Сергія Олександровича (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди нежитлових приміщень від 04.09.2019 у загальному розмірі 111 520 грн. 93 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2022 позовні вимоги задоволено частково, а саме: стягнуто з Фізичної особи - підприємця Мохнатка Сергія Олександровича на користь Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни 75 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 2 925 грн. 04 коп. інфляційних втрат, 1 193 грн. 83 коп. 3% річних та 1 610 грн. 46 коп. частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

З приводу вказаної заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо);

- такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, порядок розподілу судових витрат судом визначений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, частина 8 якої передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2021 між адвокатом Сігало Валерієм Леонідовичем (далі - адвокат) та Фізичною особою - підприємцем Голубенко Лідією Олексіївною (далі - клієнт) був укладений договір про надання адвокатської правової допомоги № 1 (далі - договір, а.с. 105), за умовами пункту 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту (замовнику) в Господарському суді Дніпропетровської області, у справі про стягнення з Мохнатко С.О. заборгованості з оренди, компенсації комунальних платежів, штрафних санкцій та інших нарахувань за нежитлове приміщення за адресою: м. Нікополь, Дніпропетровська область, проспект Трубників, будинок 13/38.

Відповідно до пункту 2.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання 2 роки.

У пункті 1.2. договору визначено, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень:

а) веде правову роботу за матеріалами, які надає клієнт;

б) представляє інтереси клієнта в усіх без виключення держаних та приватних установах та організаціях, судах загальної юрисдикції усіх інстанцій, подає від його імені заяви, відповіді, скарги, пояснення, заперечення;

в) надає письмові та усні роз`яснення, пояснення, консультації, довідки адвоката, запити адвоката з питань необхідних для клієнта;

г) надає правову допомогу Клієнту з підготовки та роз`яснення судово-процесуальних документів.

Для виконання своїх обов`язків адвокату, клієнтом надано наступні права:

а) отримувати усю необхідну інформацію, з метою належного виконання умов даного договору;

б) складати клопотання та відводи, запити, надавати письмові та усні пояснення, надавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час розгляду справ, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, отримувати від імені замовника ухвали, постанови, рішення суду, виконавчі листи, судові накази та інші процесуальні документи.

Згідно з пунктом 1.4. договору клієнт зобов`язується: своєчасно забезпечувати адвоката всім необхідним для виконання доручень, передбачених договором, зокрема, документами та інформацією; оплачувати витрати, що необхідні для виконання доручень; видати адвокату, а у випадку необхідності, іншим особам, що є співробітниками чи помічниками адвоката, довіреності для участі в суді.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що за правову допомогу у суді першої інстанції та захист законних інтересів замовника, передбачену в пункті 1.2. договору, клієнт (замовник) сплачує адвокату фіксовану оплату (гонорар) в сумі 15 000 грн. 00 коп., яка попередньо узгоджуються із замовником.

Відповідно до пункту 4.1. договору за правову допомогу у суді першої інстанції клієнт (замовник) сплачує грошові кошти одним платежем після отримання рахунку на оплату, будь-яким способом не забороненим чинним законодавством України.

21.06.2022 адвокатом Сігало Валерієм Леонідовичем був складний Звіт вих. № 1 від 21.06.2022 стосовно детального опису виконання робіт (наданих замовнику послуг) адвокатом у господарському суді першої інстанції та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по господарській справі № 904/95/22 (а.с. 108), відповідно до якого адвокатом надані наступні юридичні послуги:

1) складання тексту позовної заяви від 25.12.2021 про стягнення орендної плати, пені, 3% річних, інфляційних втрат, за приписами статті 625 Цивільного кодексу України та заборгованості по комунальним платежам - 7 аркушів, затрачено - 5,5 годин, вартість 1 500 грн. за годину, всього 8 250 грн. 00 коп.;

2) складання розрахунку № 1 від 25.12.2021 неустойки за несвоєчасне повернення приміщення з оренди 3 аркуші, затрачено 2 години, вартість 1 500 грн. 00 коп. за годину; всього: 3 000 грн. 00 коп.;

3) консультація клієнта стосовно питань щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 904/95/22, згідно з ухвалою суду від 11.01.2022; затрачено - 1 годину, вартість 750 грн. 00 коп. за годину, всього - 750 грн. 00 коп.;

4) консультація клієнта стосовно питань щодо розгляду справи № 904/95/22 за правилами спрощеного позовного провадження, згідно з ухвалою суду від 10.02.2022; затрачено - 1 годину, вартість 500 грн. за годину, всього - 500 грн. 00 коп.;

5) консультація клієнта стосовно питань щодо розгляду справи без участі представників сторін по справі №904/95/22, згідно з ухвалою суду від 30.05.2022; затрачено - 1 годину, вартість 500 грн. за годину, всього - 500 грн. 00 коп.;

6) складання заяви (вих. № 1 від 21.06.2022) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу (з додатками) - 14 аркушів затрачено - 2 години, вартість 1 000 грн. за годину, всього - 2 000 грн. 00 коп.

Всього послуги надані на суму: 15 000 грн. 00 коп. без ПДВ.

21.06.2022 між адвокатом Сігало Валерієм Леонідовичем (далі - адвокат) та Фізичною особою - підприємцем Голубенко Лідією Олексіївною (далі - клієнт) був підписаний Акт № 1 прийому-передачі адвокатських послуг (робіт) по справі № 904/95/22 від 21.06.2022 (а.с. 109), відповідно до якого сторонами погоджені наступні надані адвокатом послуги:

1) складання тексту позовної заяви від 25.12.2021 про стягнення про стягнення орендної плати, пені, 3% річних, інфляційних втрат, за приписами статті 625 Цивільного кодексу України та заборгованості по комунальним платежам - 7 аркушів, затрачено - 5,5 годин, вартість 1 500 грн. за годину, всього 8 250 грн. 00 коп.;

2) складання розрахунку № 1 від 25.12.2021 неустойки за несвоєчасне повернення приміщення з оренди 3 аркуші, затрачено 2 години, вартість 1 500 грн. 00 коп. за годину; всього: 3 000 грн. 00 коп.;

3) консультація клієнта стосовно питань щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 904/95/22, згідно з ухвалою суду від 11.01.2022; затрачено - 1 годину, вартість 750 грн. 00 коп. за годину, всього - 750 грн. 00 коп.;

4) консультація клієнта стосовно питань щодо розгляду справи № 904/95/22 за правилами спрощеного позовного провадження, згідно з ухвалою суду від 10.02.2022; затрачено - 1 годину, вартість 500 грн. за годину, всього - 500 грн. 00 коп.;

5) консультація клієнта стосовно питань щодо розгляду справи без участі представників сторін по справі №904/95/22, згідно з ухвалою суду від 30.05.2022; затрачено - 1 годину, вартість 500 грн. за годину, всього - 500 грн. 00 коп.;

6) складання заяви (вих. № 1 від 21.06.2022) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу (з додатками) - 14 аркушів затрачено - 2 години, вартість 1 000грн. за годину, всього - 2 000 грн. 00 коп.

Всього на суму: 15 000 грн. 00 коп. без ПДВ.

Сторони жодних претензій один до одного не мають.

Крім того, на підтвердження оплати наданих адвокатом послуг на професійну правничу допомогу позивачем до заяви додано платіжне доручення № 224 від 07.12.2021 на суму 15 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу: "за надання правової адвокатської допомоги за договором № 1 від 02.12.2021" (а.с. 110).

При цьому, суд відзначає, що, враховуючи норми статті 126 Господарського процесуального кодексу України, досліджувати питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу суд може лише за наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони, саме на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності таких витрат.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 15 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі було стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень від 04.09.2019 у загальному розмірі 111 520 грн. 93 коп., судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- справа є малозначною та не є складною по своїй суті та за обсягом документів; справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, який призначений для розгляду справ незначної складності;

- з акту приймання-здачі правової (правничої) допомоги вбачається, що адвокатом були надані такі послуги правової допомоги:

1) на складання тексту позовної заяви затрачено 5,5 годин на суму 8 250 грн. 00 коп. , у той час, як обсяг документів, який підлягав аналізу під час підготовки позовної заяв складав декілька документів (договір, акт передачі в оренду та акт повернення з оренди), крім того, справа є нескладною та не потребувала такої великої кількості часу для досвідченого адвоката;

2) на складання розрахунку за позовом затрачено 2 години вартістю 1 500 грн. 00 коп., проте, розрахунок містив багато помилок та не є складним за своєю суттю та обсягом;

3),4),5) консультації клієнта щодо розгляду справи тривалістю 3 години на загальну суму 1 750 грн. 00 коп., при цьому, не зрозуміло в чому полягала суть таких консультацій, а отже, суд позбавлений можливості визначити їх доцільність та необхідність;

6) на складання заяви про ухвалення додаткового рішення затрачено 2 години вартістю 2 000 грн. 00 коп., в той час як така заява є стандартною та не потребує додаткових зусиль;

- серед заяв по суті справи позивачем подано лише позовну заяву та не було явки у призначені судові засідання у справі.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті від 21.06.2022, суд відзначає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 5 675 грн. 62 коп. витрат на професійну правничу допомогу; інша частина витрат професійну правничу допомогу у розмірі 9 324 грн. 38 коп. покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мохнатка Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Голубенко Лідії Олексіївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 5 675 грн. 62 коп. - частину витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 12.07.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко