РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2022Справа № 910/2658/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслоджистік" (04070, місто Київ, вул. Верхній Вал, будинок 72; ідентифікаційний код 39834796)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" (03022, місто Київ, вул. Дубініна Володі, будинок, 7/14, прим. № 126; ідентифікаційний код 41688606)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сім Транс Карго" (03189, місто Київ, вул. Вільямса Академіка, 8-Є; ідентифікаційний код 43250624)

про стягнення 132 679, 48 грн,

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранслоджистік" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сім Транс Карго" про стягнення заборгованості в розмірі 132 679, 48 грн, з яких: 113 400, 70 грн - основного боргу, 12 837, 50 грн - пені, 2 302, 18 грн - 3% річних, 4 139, 10 грн - інфляційних втрат, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за договором оренди № АЛ-10/2020 від 07.10.2020 з урахуванням додаткових угод.

Обґрунтовуючи необхідність звернення з даним позовом позивач вказує, що на виконання умов договору 07.10.2020 між ТОВ "Укртранслоджистік" та ТОВ "Альфара" були підписані акти приймання-передавання вагонів до договору оренди вагонів № АЛ 10/2020. Всього було передано в користування 10-ть вагонів і це відбувалось і проміжку часу з 22.10.2020 по 08.11.2020.

Орендодавець на виконання умов договору за користування вагонами виставляв орендарю наступні рахунки: № 141 від 08.10.2020, № УТЛ 00000132 від 31.10.2020, № 150 від 05.11.2020, № 174 від 04.12.2020, № 2 від 02.01.2021, № 19 від 03.02.2021, № 22 від 28.02.2021 № 50 від 09.03.2021, № 42 від 31.03.2021, № 72 від 05.04.2021, № 85 від 07.05.2021, № 110 від 02.06.2021, № 133 від 05.07.2021, № 149 від 05.08.2021. загальна сума по даним рахункам становить 1 075 467, 66 грн.

Відповідачем були проведені часткові оплати та складені акти виконаних робіт (наданих послуг).

Як про це вказує позивач, різниця між погодженими за актами сумами і фактичними оплатами становить 113 400, 70 грн.

Позивач зазначає, що заборгованість почала виникати з січна 2021 у зв`язку з несплатою виставленого ТОВ "Укртранслоджистік" рахунку № 174 від 04.12.2020, і станом на 12.01.2021 заборгованість складала 90 500, 00 грн, яка в кінцевому випадку, станом на 05.08.2021 зросла до 163 400, 70 грн. В той час, з 13.08.2021 (дня останнього платежу проведеного відповідачем-2) складає - 113 400, 70 грн. та яка виникла з 02.06.2021, адже, вказувалась в рахунку № 110 від 02.06.2021.

Позивачем було направлено на адресу відповідача-1 лист № 286 від 07.05.2021, № 299 від 13.05.2021, № 21/340 від 31.05.2021 з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 239 232, 72 грн. Про існування боргу в розмірі 113 400, 70 грн відповідч-1 знав, так як затвердив в тому числі акти наданих послуг (виконаних робіт) на загальну суму 1 071 800, 70 грн, а сплатив на затвердженими сумами тільки 958 400, 00 грн.

Як зазначає позивач, у листі за вих. № 1327/0612 від 06.12.2021 ТОВ "Альфара" не заперечує факту існування заборгованості перед ТОВ "Укртранслоджистік".

Разом з тим, з урахуванням того, що за умовами додаткової угоди № 5 від 29.04.2021 до договору, відповідач-2 взяв на себе зобов`язання в порядку ч. 1 ст. 258 ЦК України здійснити розрахунок за ТОВ "Альфара" за договором, позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою про погашення заборгованості . Втім, заборгованість погашено не було.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 20.04.2022 направлялася на адресу відповідача-1 поштовим повідомленням № 093 та як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, дане відправлення вручене відповідачу-1 - 14.05.2022, на адресу відповідача-2 поштовим повідомленням № 085 та як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, дане відправлення вручене відповідачу-2 - 02.05.2022.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали суду від 20.04.2022 запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву із врахуванням вимог статті 165 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві. Надати суду докази направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача.

Станом на дату ухвалення даного рішення в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.10.2020 між ТОВ "Укртранслоджистік" (далі - орендодавець) та ТОВ "Альфара" (далі - орендар) був укладений договір оренди вагонів № АЛ-10/2020 за умовами орендодавець надає орендарю за плату у тимчасове користування залізничні вагони, для перевезення вантажів, що мають право виходу на колії загального користування та курсування по системі української залізниці.

Відповідно до п. 2.7 договору, орендна плата нараховується з і до дати підписання відповідного акту приймання-передавання уповноваженими представниками сторін, включаючи обидві дати.

За умовами п. 3.1, 3.2 договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.10.2021, однак в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Термін оренди обчислюється з дня підписання сторонами акту приймання-передавання в оренду.

Відповідно до п. 5.4, та 6.2. договору, орендар зобов`язаний належним чином оплачувати орендодавцю орендну плату, а також витрати, які можуть виникати при виконанні умов договору. Орендар сплачує орендну плату по заздалегідь виставленому орендодавцем рахунку не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем. На прохання орендодавця орендар надає копії платіжних документів з відміткою банку, що підтверджують факт оплати рахунків орендаря. Орендар сплачує орендну плату, зазначену в п. 6.1. договору протягом п`яти банківських днів з дня отримання рахунку орендодавця, переданого за допомого електронного зв`язку.

Згідно п. 6.1. договору валютою платежу є українська гривня. Розмір орендної плати за цим договором встановлюється в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюється орендарем у національній валюті України - в гривні відповідно до рахунку який формується з урахуванням кількості вагонів, що передаються в оренду відповідно до умов цього договору та додаткових угод. Ставка орендної плати може бути переглянута сторонами, але не частіше разу на місяць.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що акт виконаних робіт послуг з відповідним додатком до акту виконаних робіт/послуг за звітний період складається орендодавцем та підписується сторонами не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним. Орендар зобов`язаний підписати і повернути орендодавцю оригінал акту виконаних робіт/послуг з відповідним додатком до акту виконаних робіт/послуг за звітний період або представити свої заперечення по ньому протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання такого акту від орендодавця. Якщо в зазначений термін орендар не надасть орендодавцю підписаний оригінал акту виконаних робіт/послуг з відповідним додатком до акту виконаних робіт/послуг за звітний період або свої заперечення по ньому, даний акт виконаних робіт/послуг за звітний період буде вважатися прийнятим орендарем без заперечень і матиме повну юридичну силу і доказове значення.

Положенням п. 6.6. договору сторони погодили, що зобов`язання орендаря по оплаті вважаються виконаними з дня зарахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця

Відповідно до п. 7.1., 7.3. договору за невиконання або неналежне виконання умов договору, сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України і цим договором. У випадку прострочення платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 2-х облікових ставок Національного банку України від суми простроченого платежу за кожну добу прострочення з оплатою, починаючи з дня, наступного за терміном оплати.

Умовами п. 10.3. договору передбачено, що всі зміни, додатки та доповнення до договору матимуть юридичну силу в разі, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані повноважними представниками обох сторін. Всі зміни, доповнення та додатки до договору є його невід`ємною частиною.

Додатковою угодою № 1 від 07.10.2020 до договору сторонами було визначено, що розмір орендної ставки за цією додатковою угодою встановлюється у розмірі 600,00 грн з урахуванням податку на додану вартість за одну добу на один вагон.

07.10.2020 між сторонами орендодавцем і орендарем було підписано специфікацію № 1 до договору, з якої вбачається, що орендодавець передає, а орендар приймає у користування 10-ть напіввагонів за мережевими номерами, а саме: №№ 53502050, 53506630, 53510038, 53511846, 53530010, 53541637, 53560553, 56008170, 56012917, 56079809.

На виконання умов договору 07.10.2020 між ТОВ "Укртранслоджистік" та ТОВ "Альфара" були підписані акти приймання-передавання вагонів до договору оренди вагонів № АЛ 10/2020. Всього було передано в користування 10-ть вагонів і це відбувалось в проміжку часу з 22.10.2020 по 08.11.2020.

В подальшому між сторонами договору було укладено ряд додаткових угод, якими вносились зміни та доповнення, а саме: додаткова угода № 2 від 30.11.2020; додаткова угода № 3 від 29.12.2020; додаткова угода № 4 від 28.01.2021; додаткова угода № 5 від 29.04.2021, якою було узгоджено, що ТОВ "Альфара" покладає обов`язок провести розрахунок за оренду вагонів до договору на третю особу ТОВ "Сім Транс Карго".

Як слідує із наявних в матеріалах справи доказів та встановлено судом, орендодавцем на виконання умов договору за користування вагонами були виставлені орендарю рахунки на загальну суму 1 075 4467, 66 грн, а саме: № 141 від 08.10.2020, № УТЛ 00000132 від 31.10.2020, № 150 від 05.11.2020, № 174 від 04.12.2020, № 2 від 02.01.2021, № 19 від 03.02.2021, № 22 від 28.02.2021 № 50 від 09.03.2021, № 42 від 31.03.2021, № 72 від 05.04.2021, № 85 від 07.05.2021, № 110 від 02.06.2021, № 133 від 05.07.2021, № 149 від 05.08.2021.

Разом з тим, як про це вказує позивач, та що у свою чергу встановлено судом, сторонами було погодження акти виконаних робіт (наданих послуг) на суму 1 071 800, 70 грн.

Втім, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідачем-1 було здійснено оплату виконаних робіт (наданих послуг) на суму 958 400, 00 грн.

Таким чином, різниця між погодженими актами та фактично здійсненими відповідачем-1 оплатами становить 113 400, 70 грн, означена сума боргу виникла з 02.06.2021, адже, дана сума вказувалася в рахунку № 110 від 02.06.2021.

Із наявного в матеріалах справи листа за вих. № 1327/0612 від 06.12.2021 вбачається, що ТОВ "Альфара" не заперечує факту існування заборгованості перед ТОВ "Укртранслоджистік".

Крім того, у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 обумовлених договірних зобов`язань в частині здійснення оплати за договором оренди вагонів № АЛ 10/2020, з урахуванням того, що за умовами додаткової угоди № 5 від 29.04.2021 до договору, відповідач-2 взяв на себе зобов`язання в порядку ч. 1 ст. 258 ЦК України здійснити розрахунок за ТОВ "Альфара" за договором, позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою про погашення заборгованості в сумі 113 400, 70 грн.

Водночас, суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачами орендних платежів, разом з тим, заперечення щодо заявлених позовних вимог також відсутні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № АЛ-10/2020 від 07.10.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором оренди.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення ч. 1 ст. 180 ГК України кореспондуються зі ст. 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1 та 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Так, в п. 5.4, та 6.2. договору сторони погодили, що орендар зобов`язаний належним чином оплачувати орендодавцю орендну плату, а також витрати, які можуть виникати при виконанні умов договору. Орендар сплачує орендну плату по заздалегідь виставленому орендодавцем рахунку не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем. На прохання орендодавця орендар надає копії платіжних документів з відміткою банку, що підтверджують факт оплати рахунків орендаря. Орендар сплачує орендну плату, зазначену в п. 6.1. договору протягом п`яти банківських днів з дня отримання рахунку орендодавця, переданого за допомого електронного зв`язку.

Додатковою угодою № 1 від 07.10.2020 до договору сторонами було визначено, що розмір орендної ставки за цією додатковою угодою встановлюється у розмірі 600,00 грн з урахуванням податку на додану вартість за одну добу на один вагон.

Отже, як було встановлено судом вище, сторонами було погоджено акти виконаних робіт (наданих послуг) на суму 1 071 800, 70 грн, втім, відповідачем-1 було здійснено оплату виконаних робіт (наданих послуг) на суму 958 400, 00 грн.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що заборгованість орендаря з оплати орендної плати за користування вагонами є різниця між погодженими актами та фактично здійсненими відповідачем-1 оплатами та становить 113 400, 70 грн, означена сума боргу виникла з 02.06.2021, адже, дана сума вказувалася в рахунку № 110 від 02.06.2021.

Отже, з огляду на викладене, відповідач-1 є таким, що порушив обумовлені договором оренди вагонів № АЛ-10/2020 від 07.10.2020 зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендованих вагонів.

В той час, оскільки відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання відповідно до додаткової угоди № 5 від 29.04.2021 в порядку ч. 1 ст. 258 ЦК України здійснити розрахунок за ТОВ "Альфара" за договором оренди вагонів № АЛ-10/2020 від 07.10.2020, втім, такі розрахунки на вимогу позивачем не здійснив, то за таких обставин, відповідач-2 є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Частинами 1 та 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідачами не надав суду доказів здійснення виконання своїх обов`язків щодо здійснення повної та своєчасної оплати орендованих вагонів, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору оренди вагонів № АЛ-10/2020 від 07.10.2020 та додаткової угоди № 5 від 29.04.2021 відповідно, а також, положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Що стосується здійснених позивачем нарахувань пені, 3 % річних та інфляційних втрат, то суд зазначає наступне.

За умовами п. 7.1., 7.3. договору за невиконання або неналежне виконання умов договору, сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України і цим договором. У випадку прострочення платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 2-х облікових ставок Національного банку України від суми простроченого платежу за кожну добу прострочення з оплатою, починаючи з дня, наступного за терміном оплати.

Штрафними санкціями відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Суд здійснивши перерахунок пені за шість місяців, 3 % річних та інфляційних, дійшов висновку, що солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає пеня в сумі 9 249, 15 грн, 3% річних в сумі 2 302, 18 грн та інфляційні втрати в сумі 4 137, 29 грн.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази, з огляду на відсутність в матеріалах справи доводів відповідачів на спростування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та відповідно солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 113 400, 70 грн, пеня в сумі 9 249, 15 грн, 3% річних в сумі 2 302, 18 грн та інфляційні втрати в сумі 4 137, 29 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслоджистік" - задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" (03022, місто Київ, вул. Дубініна Володі, будинок, 7/14, прим. № 126; ідентифікаційний код 41688606) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслоджистік" (04070, місто Київ, вул. Верхній Вал, будинок 72; ідентифікаційний код 39834796) заборгованість в сумі 113 400 (сто тринадцять тисяч чотириста) грн 70 коп. пеню в сумі 9 249 (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять) грн 15 коп., 3% річних в сумі 2 302 (дві тисячі триста два) грн 18 коп., інфляційні втрати в сумі 4 137 (чотири тисячі сто тридцять сім) грн 29 коп. та судовий збір в сумі 2 413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн 87 коп.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сім Транс Карго" (03189, місто Київ, вул. Вільямса Академіка, 8-Є; ідентифікаційний код 43250624) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслоджистік" (04070, місто Київ, вул. Верхній Вал, будинок 72; ідентифікаційний код 39834796) заборгованість в сумі 113 400 (сто тринадцять тисяч чотириста) грн 70 коп. пеню в сумі 9 249 (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять) грн 15 коп., 3% річних в сумі 2 302 (дві тисячі триста два) грн 18 коп., інфляційні втрати в сумі 4 137 (чотири тисячі сто тридцять сім) грн 29 коп. та судовий збір в сумі 2 413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн 87 коп.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 06.07.2022

Суддя Дмитро БАРАНОВ