ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа№ 910/7495/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Подольської Т.В. за ордером;

від відповідача: Харченко Р.В. за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційні скарги Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2021

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021

у справі №910/7495/21 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь"

до Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи"

про стягнення авансу 360 000,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Державне підприємство "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (далі - відповідач) про стягнення 360 000,00 грн безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений договір №08-0562-19/219-89 на виконання експертизи проекту будівництва від 10.09.2019, відповідно до умов якого позивач сплатив відповідачу 360000,00грн авансового платежу (попередньої оплати), а відповідач повинен був провести експертизу проекту будівництва на виконання основного договору, укладеного між позивачем і ТОВ "Метінвест Інжиніринг", однак останнє не передавало позивачу проектну документацію і в подальшому відмовилось від договору, тому позивач не передавав вказану документацію відповідачу, роботи з експертизи ним не виконувались, позивач повідомив про розірвання договору та повернення суми авансу, але відповідач аванс не повернув і він підлягає стягненню як такий, що набутий без достатньої правової підстави.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що на виконання умов договору відповідач виконав експертизу наданого обсягу проектної документації та видав експертний звіт, в якому містились зауваження до проектної документації, який, разом з актами здачі-прийняття фактично виконаних робіт, неодноразово було направлено на адресу позивача; позивач жодних повідомлень щодо обсягу виконаних робіт, їх якості або інших зауважень на адресу відповідача не надходило, отже, роботи замовником були прийняті; позивачем у позовній заяві не зазначено про порушення відповідачем жодного конкретного пункту договору; відповідач належним чином виконав умови договору, тому вимоги про повернення суми авансу є безпідставними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позов задоволено.

З Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" стягнуто на користь Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" борг у розмірі 360 000 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 5 400 грн 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки представники позивача надали документацію в електронному вигляді для прискорення експертизи, але через завантаженість поштових сервісів у відповідача відсутня змога надати підтверджуючі скріншоти; позивач отримав два листи відповідача в ході проведення експертизи, що підтверджує виконання відповідачем робіт за договором, і у своїх листах позивач просив надати результати робіт; у зв`язку із одностороннім розірванням договору позивач повинен відшкодувати вартість фактично виконаних відповідачем робіт; матеріали справи містять докази направлення позивачу акту здачі-приймання виконаних робіт і, враховуючи відсутність зауважень і заперечень позивача, роботи вважаються прийнятими; суд взяв до уваги пояснення ТОВ "Метінвест Інжиніринг" щодо відзиву, однак вказана особа не є учасником справи. До апеляційної скарги додані докази, які не надавались суду першої інстанції: копії накладної ТОВ "Нова Пошта" від 26.12.2019, листа позивача від 08.10.2020, акт здачі-прийняття від 23.04.2020 (з відміткою про відмову від йото підпису замовником).

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02 листопада 2021 року задоволено заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі.

З Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" стягнуто на користь Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33 350 грн. 00 коп.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням суду, Державне підприємство "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права та неповно досліджено докази, оскільки позивачем не надано: детального опису робіт із фактичною кількістю часу, витраченого адвокатом при надання послуг, та платіжного доручення про сплату наданих послуг; справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, тому сума витрат не є співмірною та розумною.

Розгляд апеляційних скарг відповідача на рішення та на додаткове рішення було об`єднано у одне апеляційне провадження.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відповідач не зазначив причини неподання до суду першої інстанції письмових доказів, що були подані до суду апеляційної інстанції, тому вони не можуть бути прийняті судом; доводи відповідача про направлення проектної документації електронною поштою не підтверджуються належними доказами і позивачем вказані обставини не визнаються, а умовами договору передання проектної документації передбачалось у паперовій формі; у листуванні позивач зазначав про необхідність надання результатів робіт у разі їх виконання, що не є фактом визнання виконання робіт та передання проектної документації і пояснюється зміною керівника позивача; результати робіт повинні були надаватись відповідачем у вигляді письмового звіту про проведення експертизи проектної документації з позитивним висновком; відсутні будь-які докази надання позивачем відповідачу об`єкта експертизи та відповідної документації; відповідачем не надано до суду першої інстанції такого доказу, як акт здачі-прийняття фактично виконаних робіт №08-0562 від 23.04.2020 і відповідач не зазначив причин його неподання; поштові відправлення від 23.04.2020 та від 27.10.2020, на які посилався відповідач, не зареєстровані в системі ДП "Укрпошта", а лист від 06.01.2021 надійшов позивачу без додатку (акту здачі-прийняття від 23.04.2020); позивач у позовній заяві зазначив ТОВ "Метінвест Інжинірінг" як третю особу, тому воно мало право подати письмові пояснення.

Також позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване додаткове рішення без змін, посилаючись на те, що адвокатом було надано детальній опис робіт у актах наданих послуг; відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від їх фактичної сплати на час подання заяви; відповідачем не подавалось клопотання про зменшення витрат і не надано доказів в підтвердження їх неспівмірності.

У додаткових поясненнях від 28.12.2021 представник відповідача вказала, що проектна документація була отримана 12.09.2019 у електронному вигляді від головного інженера позивача Ганенка Д.С., що підтверджується скріншотами, які не могли бути подані суду першої інстанції через завантаженість поштових сервісів; вартість фактично виконаних робіт підтверджується доданим розрахунком; негативний експертний звіт також є експертним звітом (результатом експертизи проекту); наявність договірних відносин свідчить про наявність правових підстав для утримання коштів. До пояснень додані копії скріншотів від 12.09.2019 та розрахунок вартості виконання робіт.

У додаткових поясненнях №2 представник відповідача наводить додаткові обґрунтування щодо неспівмірності судових витрат, які стягнуті додатковим рішенням.

Також представником відповідача було подане клопотання, у якому вона просила врахувати судову практику Верховного Суду у справах №904/4054/20, №910/2051/19, №910/5418/19, №909/240/19.

За клопотанням представників сторін судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційних скаргах, просила їх задовольнити.

Представник позивача заперечила проти задоволення апеляційних скарг з підстав, викладених у відзивах, також заперечила проти прийняття нових доказів, поданих відповідачем в процесі апеляційного розгляду справи.

Частиною 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем до апеляційної скарги на рішення суду та до додаткових пояснень від 28.12.2021 додано ряд доказів, які не подавались ним до суду першої інстанції, при цьому не надано доказів неможливості їх подання суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, надані відповідачем нові докази не приймаються судом, оскільки прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто, без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує встановлену законом процедуру.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2019 року Між Державним підприємством "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", як Замовником, та Державним підприємством "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи", як Виконавцем, було укладено договір №08-0562-19/219-89 на виконання експертизи проекту будівництва (надалі - Договір) (том 1 а.с.15-19), відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець зобов`язався виконати експертизу проекту будівництва щодо дотримання вимог міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, енергозбереження (надалі - Експертиза, робота). Назва проекту будівництва: "Реконструкція комплексу будівель та споруд доменної печі № 6 ПрАТ "Азовсталь", за адресою: вул. Печорського, 1, м. Маріуполь, Донецька обл.".

Згідно п. 1.2 Договору результати робіт надаються Замовнику у вигляді письмового звіту за результатами виконаної Експертизи щодо розгляду проектної документації стадії "Проект" в рамках реалізації проекту "Реконструкція комплексу будівель та споруд доменної печі №6 ПрАТ "Азовсталь", за адресою: вул. Лепорського, 1, м. Маріуполь, Донецька обл." (надалі - Звіт). Оригінал Звіту про проведення експертизи проектної документації з позитивним висновком та копії в 3-х примірниках надаються на паперовому носії.

Відповідно до п.2.1 Договору вартість проведення Експертизи визначається згідно з ДСТУ Б Д. 1.1-7:2013 "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво", який прийнято згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.08.2013 року № 374.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що вартість проведення Експертизи Виконавцем за цим Договором складає 1200000,00 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 200000,00 гривень. Вартість Експертизи викладено у Протоколі погодження договірної ціни (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.2.3 Договору оплата Замовником здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця у наступному порядку:

- передплата (аванс) здійснюється після підписання Сторонами цього Договору у розмірі 30% договірної ціни, що складає 360000,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 60000,00 грн. за таким видом (кодом СДР): B2.P05.F3.07.03 - 360000,00 грн., ПДВ - 60000,00 грн.

- подальша оплата здійснюється Замовником за проведену Експертизу у розмірі 70% договірної ціни на підставі підписаного Сторонами акту здачі-приймання робіт протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання повної оплати від ТОВ "Метінвест Інжиніринг" за відповідним актом Замовника, який містить виконаний Виконавцем обсяг робіт.

Відповідно до п.2.4 Договору Виконавець зобов`язаний пред`явити Замовнику оформлені до оплати документи (оригінал рахунку-фактури, акт здачі-приймання робіт, податкову накладну).

Відповідно до п.3.1.1 Договору Замовник зобов`язався до початку виконання робіт подати Виконавцю лист-замовлення та всі необхідні для виконання Експертизи матеріали, що передбачені діючими ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", оформлені відповідно до вимог ДСТУ Б А.2.4-4:2009 "Основні вимоги до проектної та робочої документації" у кількості 3 (трьох) екземплярів проекту будівництва у паперовому вигляді і на вимогу Виконавця-1 (один) екземпляр проекту будівництва в електронному вигляді.

Згідно пунктів 3.2.4, 3.2.5 Договору Виконавець зобов`язався надати Замовнику належним чином оформлений Звіт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 "Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабміну України". Повідомляти Замовника про готовність, дату та час отримання звіту.

Відповідно до п. 4.1 Договору виконання Експертизи (робіт) повинно бути здійснено виконавцем у строк 30 календарних днів, відлік якого згідно з п.4.3 Договору починався з дати зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця у відповідності із п. 2.3.1 Договору та при умові надання Виконавцю у необхідній кількості матеріалів, вказаних у п. 3.1.1 Договору. Комплектність документації підтверджується переліком, який підписується від обох Сторін відповідальними особами.

Відповідно до п.4.4 Договору документація надається Виконавцю з супровідним листом із зазначенням дати її надання.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що приймання Замовником робіт за цим Договором підтверджується актом здачі-прийняття робіт. Зобов`язання щодо складання акту здачі-приймання робіт покладається на Виконавця.

Згідно з п. 5.2 Договору Замовник підписує акт здачі-приймання робіт за цим Договором протягом 10-ти календарних днів після підписання Генеральним підрядником (ТОВ "Метінвест Інжиніринг") акту Замовника, що включає об`єми Виконавця, і повертає Виконавцю його екземпляр підписаного Сторонами акту здачі-приймання робіт.

Відповідно до п.5.3 Договору, якщо Замовник протягом 20-ти календарних днів, з моменту отримання Акту, без надання відповідних обґрунтованих письмових пояснень, відмовляється чи будь-яким іншим чином (дія, бездіяльність) ухиляється від прийняття виконаних робіт, то вважається, що Замовник на 21-й календарний день з моменту отримання Акту прийняв результат робіт.

Якщо в процесі виконання роботи з`ясовується неминучість отримання негативного результату або недоцільність подальшого виконання робіт, Виконавець має право призупинити їх, з доведенням до відома Замовника у 3-денний строк після призупинення робіт (п. 5.5 Договору).

У пункті 6.7 Договору встановлено, що у випадку прострочення виконання Виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором більше ніж на 30 календарних днів, Замовник може розірвати Договір в односторонньому порядку, попередивши про це Виконавця за 5 днів.

Згідно з п.6.12 Договору у разі призупинення Замовником проведення Експертизи (виконання робіт) за цим договором або припинення робіт на вимогу Замовника, а також при розірванні договору за угодою сторін або з вини Замовника, замовник оплачує фактично виконані роботи на підставі підтверджуючих документів і представленого Виконавцем акту здачі-приймання фактично виконаних робіт.

Пунктом 6.13 Договору встановлено, що Замовник має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання своїх зобов`язань (розірвати договорів) з вимогою повернути отриманий аванс, якщо Виконавець своєчасно не почав роботи або виконує настільки повільно, що закінчення її в строк, визначений цим договором, стає неможливим.

Відповідно до п. 6.14 Договору Замовник має право відмовитися від Договору в будь-який час до моменту здачі йому робіт за цим Договором, відшкодувавши Виконавцю вартість виконаних робіт пропорційно частині робіт, які були виконані до моменту отримання повідомлення про відмову Замовника від виконання цього Договору.

Згідно п.6.16 Договору у випадках одностороннього розірвання договору Замовником, Договір вважається розірваним з моменту отримання Виконавцем відповідного письмового повідомлення Замовника.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонам та скріплення їх печатками та діє до повного виконання Сторонами передбачених Договором зобов`язань (п.9.1 Договору).

На виконання умов п.2.3.1 Договору позивачем було перераховано відповідачу аванс у розмірі 30% від суми договору - 360 000,00 грн. з ПДВ., що підтверджується платіжним дорученням №877 від 11.09.2019 року (том 1 а.с.21).

Позивач вказує, що вказані експертні роботи повинні були бути виконані на виконання основного договору, укладеного між ДП "УкрНТЦ "Енергосталь" та ТОВ "Метінвест Інжиніринг" (том 1 а.с.39-64), відповідно до якого позивач, як підрядник, повинен був, серед іншого, забезпечити проведення та отримання позитивного висновку комплексної експертизи проектної документації стадії "Проект" в рамках реалізації проекту "Реконструкція комплексу будівель та споруд доменної печі № 6 ПрАТ "Азовсталь".

За доводами позивача ТОВ "Метінвест Інжиніринг" не передав позивачу проектну документацію стадії "Проект" в рамках реалізації вказаного проекту, а основний договір, укладений між ДП "УкрНТЦ "Енергосталь" та ТОВ "Метінвест Інжиніринг", було розірвано додатковою угодою №2 від 08.04.2020 (том 1 а.с.65).

24 грудня 2020 року позивач направив відповідачу Повідомлення від 22.12.2020 про розірвання договору, у якому посилаючись на розірвання договору з ТОВ "Метінвест Інжиніринг" та на пункти п.6.12, 6.14, 6.16 Договору, повідомив про відмову від Договору та його розірвання, тому просив протягом десяти календарних днів надати Замовнику результати виконаних робіт з одночасним наданням акту здачі-приймання виконаних робіт, а у разі неотримання вказаних документів позивач буде змушений звернутися з вимогою про повернення суми авансу (том 1 а.с.22-23). Факт направлення підтверджується описом вкладення та поштовою накладною від 24.12.2020, в якій зазначено строк доставки - до 28.12.2020 (том 1 а.с.24).

Відповідач, у відповідь на вказане повідомлення, направив позивачу лист №4 від 06.01.2021, у якому вказав, що на виконання умов договору він виконав експертизу наданого обсягу проектної документації та 12 грудня 2019 року сформував експертний звіт, в якому містились зауваження до проектної документації. Вказаний звіт було направлено 26.12.2019 Новою Поштою, а не отримавши жодної реакції, направив його 23.04.2020 Укрпоштою із супровідним листом та актами здачі-прийняття фактично виконаних робіт, але жодних повідомлень не надходило. 16.10.2020 відповідач отримав лист від 10.09.2020 щодо виконання договору, у відповідь на який надав обґрунтовану відповідь листом від 27.10.2020 з підтверджуючими документами, попри це знову отримано лист від 22.12.2020 з проханням надати результати робіт, без жодних посилань на попередню переписку. Оскільки після направлення актів виконаних робіт не були отримані жодні заперечення, тому роботи є прийнятими на суму 360000,00 грн. Враховуючи, що відповідач є професійною організацію, він вчетверте надіслав результати виконаних робіт та акти приймання-здачі виконаних робіт (том 1 а.с.25).

До листа відповідачем доданий Експертний звіт від 12.12.2019 №08-0562-19 щодо виявлення помилок та необхідності доопрацювання проектної документації (том 1 а.с.26-28) та Акт №08-0562-19-1 здачі-прийняття фактично виконаних робіт від 23.04.2020 на суму 360 000,00 грн, який підписаний відповідачем (том 1 а.с.29).

Вказаний лист з додатками отриманий позивачем 12.01.2021, що підтверджується відміткою про реєстрацію на першій сторінці листа.

28 квітня 2021 року позивач направив відповідачу Вимогу про повернення суми авансу, в якій вказав, що до 12.01.2021 не отримував від виконавця жодного листування, момент початку строку робіт не настав, оскільки замовник не передав проектну документацію, тому замовник обґрунтовано не прийняв роботи за актом №08-0562-19-1 від 23.04.2020. Генеральний замовник не передав позивачу вихідні дані, тому проект експертизи відсутній; виконавцем надіслано експертний звіт, в якому зазначено лише про наявність певної кількості помилок, а не позитивний експертний звіт, оформлений належним чином; до експертного звіту були долучені два примірника акту здачі-приймання фактично виконаних робіт на суму 360000грн, що жодним чином не була обґрунтована. Враховуючи викладене, позивач вимагав у семиденний термін повернути 360 000 грн авансового платежу (том 1 а.с.30-31). Вимога направлена відповідачу на адресу підприємства у м.Києві та на адресу його філії у м.Запоріжжя і отримана 30.04.2020 і 06.05.2020, що підтверджується інформацією з сайту відстеження поштових відправлень (том 1 а.с.32-33).

У зв`язку із викладеними обставинами, оскільки договір розірваний і відповідач не повернув суму авансу, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення 360 000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач утримує у себе вказані кошти позивача без належної на те правової підстави, що відповідно до ст.1212 ЦК України є підставою для повернення таких грошових коштів позивачеві.

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на те, що на виконання умов договору відповідач виконав експертизу наданого обсягу проектної документації та видав експертний звіт, в якому містились зауваження до проектної документації, який, разом з актами здачі-прийняття фактично виконаних робіт, неодноразово направлявся на адресу позивача; позивач жодних повідомлень щодо обсягу виконаних робіт, їх якості або інших зауважень на адресу відповідача не надсилав, отже, роботи замовником були прийняті. При цьому позивачем у позовній заяві не зазначено про порушення відповідачем жодного конкретного пункту договору.

На підтвердження вказаних доводів відповідачем були надані наступні докази:

- копія Експертного звіту від 12.12.2019 №08-0562-19, у додатку до якого зазначено, що на розгляд було надано частину проекту, розробленого в 2019 році Державним підприємством "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" ГІП Ганенко Д.С. (том 1 а.с.92-97);

- копія листа позивача №133 від 23.04.2020, в якому вказано, що звіт був підготовлений 12.12.2019 і направлений на адресу позивача Новою поштою, однак у зв`язку із відсутністю жодних відповідей направляється повторно разом із актом здачі-прийняття фактично виконаних робіт (том 1 а.с.98). Факт направлення підтверджується описом вкладення, поштовою накладною від 23.04.2020 і фіскальним чеком (том 1 а.с.99-100);

- копія листа позивача №348 від 27.10.2020, в якому вказано, що звіт був підготовлений 12.12.2019 і направлений на адресу позивача Новою поштою, повторно направлено з листом від 23.04.2020 та актом здачі-прийняття, однак у зв`язку із відсутністю жодних відповідей і заперечень, вважає, що роботи є зданими і прийняті на суму коштів та обсяг вказаного акту. На підтвердження направляється копія звіту, листа №133 та опису вкладення від 23.04.2020 (том 1 а.с.102). Факт направлення підтверджується описом вкладення, поштовою накладною від 27.10.2020 і фіскальним чеком (том 1 а.с.103-105);

- копія листа №4 від 06.01.2021 (відповідь на лист позивача від 22.12.2020) з доказами його направлення (том 1 а.с.106-109).

Позивач, у відповіді на відзив, заперечував проти доводів відповідача, посилаючись на те, що проектна документація відповідачу не була передана, тому відповідач не мав права проводити роботи за договором; результати робіт мали надаватись у вигляді письмового звіту про проведення експертизи проектної документації з позитивним висновком; позивач не отримував листи відповідача №133 від 23.04.2020, №348 від 27.10.2020 та експертний звіт від 12.12.2019, а інформація про поштові пересилання із зазначеними відповідачем номерами на сайті ДП "Укрпошта" відсутня; до листа відповідача №4 від 06.01.2021 не був доданий акт здачі-прийняття фактично виконаних робіт №08-0562 від 23.04.2020, про що працівниками позивача було складено відповідний акт; акт здачі-прийняття підлягав підписанню генеральним підрядником (ТОВ "Метівест Інжинірінг) акту замовника, однак генеральний підрядник цей акт не отримував, як і замовник; надана копія експертного звіту містить не експертний звіт, а додаток до експертного звіту щодо розгляду проекту; зобов`язання є кондикційними і обов`язок повернути кошти не залежить від наявності вини.

На підтвердження вказаних доводів позивачем до відповіді на відзив були додані наступні докази:

- роздруківки з сайту відстеження поштових відправлень про те, що відправлення з номерами 388 та 2535 не зареєстровані в системі станом на 26.08.2021 (том 1 а.с.154-155);

- акт від 12.01.2021 "Про відсутність вкладення у поштовому відправленні №164", в якому вказано, що при розкритті поштового відправлення, яке надійшло від відповідача, не виявилось акту здачі-прийняття фактично виконаних робіт №08-0562-19-1 від 23.04.2020 у двох екземплярах, вказаного в описі вкладення до цінного листа, направленого 06.01.2021 (том 1 а.с.156).

Також в процесі розгляду справи ТОВ "Метінвест Інжиніринг" направило суду першої інстанції свої пояснення щодо відзиву, однак вказана особа до участі у справі не залучалась (позивач у позові вказав її як третю особу, однак відповідного клопотання про її залучення не заявляв), тому вказані пояснення не підлягають врахуванню.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні документи, на підставі яких останній повинен був виконати експертизу; відповідач не надав протягом десяти календарних днів з моменту отримання останнім повідомлення про розірвання Договору акт здачі-приймання робіт; вказаний акт не надано до суду і суд позбавлений можливості його дослідити; надана копія експертного звіту не є предметом договору; у зв`язку із розірванням договору сума авансу утримується відповідачем безпідставно і підлягає поверненню позивачу.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не може погодитись із цими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі договору №08-0562-19/219-89 на виконання експертизи проекту будівництва від 10.09.2019, який за правовою природою є договором підряду.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, є обов`язковим для сторін.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення суми попередньої оплати (авансового платежу) у зв`язку із односторонньою відмовою позивача від договору та його розірванням.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, відомості про які внесені таким органом або на підставі делегованих повноважень саморегулівною організацією у сфері архітектурної діяльності за відповідним напрямом підприємницької діяльності (у разі її утворення) до переліку експертних організацій. До проведення експертизи залучаються (у тому числі на підставі цивільно-правових договорів) експерти з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, які пройшли професійну атестацію, що проводилася із залученням представників відповідних центральних органів виконавчої влади, та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат. Порядок проведення професійної атестації таких експертів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення норм параграфу 4 глави 61 Цивільного кодексу України "Підряд на проектні та пошукові роботи".

Так, статтею 887 ЦК України встановлено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень статті 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Умовами пункту п.3.1.1 Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний до початку виконання робіт подати Виконавцю лист-замовлення та всі необхідні для виконання Експертизи матеріали, що передбачені діючими ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", оформлені відповідно до вимог ДСТУ Б А.2.4-4:2009 "Основні вимоги до проектної та робочої документації" у кількості 3 (трьох) екземплярів проекту будівництва у паперовому вигляді і на вимогу Виконавця-1 (один) екземпляр проекту будівництва в електронному вигляді.

Матеріали справи не містять доказів виконання сторонами вказаних умов договору та передачі проекту будівництва у паперовому вигляді, однак відповідач вказує, що з метою прискорення проведення експертизи вказаний проект був наданий головним інженером проекту Ганенком Д.С. у електронному вигляді, а позивач заперечує ці доводи відповідача.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість та якість змісту, яка за сукупністю зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Враховуючи зміст наданих обома сторонами доказів, апеляційний господарський суд вважає, що доводи відповідача про передачу йому позивачем проекту будівництва у електронному вигляді є більш вірогідними, оскільки вони підтверджуються листами від 23.04.2020, від 27.10.2020, від 06.01.2021 та експертним звітом, ніж доводи позивача про відсутність факту такої передачі.

Частиною 1 ст. 889 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, у тому числі: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором.

Умовами договору передбачено сплату замовником авансу у розмірі 30% від суми договору, що становить 360 000,00 грн, і позивачем даний обов`язок було виконано, що підтверджується платіжним дорученням №877 від 11.09.2019 року.

Підрядник, у свою чергу, згідно ст. 890 ЦК України, зобов`язаний, у тому числі: виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Пунктом 1.2 Договору результати робіт надаються Замовнику у вигляді письмового звіту за результатами виконаної Експертизи щодо розгляду проектної документації стадії "Проект" в рамках реалізації проекту "Реконструкція комплексу будівель та споруд доменної печі №6 ПрАТ "Азовсталь", за адресою: вул. Лепорського, 1, м. Маріуполь, Донецька обл." (надалі - Звіт). Оригінал Звіту про проведення експертизи проектної документації з позитивним висновком та копії в 3-х примірниках надаються на паперовому носії.

Згідно пунктів 3.2.4, 3.2.5 Договору Виконавець зобов`язався надати Замовнику належним чином оформлений Звіт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 "Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов КабМіну України". Повідомляти Замовника про готовність, дату та час отримання звіту.

Якщо в процесі виконання роботи з`ясовується неминучість отримання негативного результату або недоцільність подальшого виконання робіт, Виконавець має право призупинити їх, з доведенням до відома Замовника у 3-денний строк після призупинення робіт (п. 5.5 Договору).

Пунктом 15 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №560 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові письмовий звіт, який містить інформацію про:

- дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва;

- допущення помилок та недотримання зазначених вимог.

Згідно п.16 цієї Постанови повторна експертиза проекту будівництва проводиться після його доопрацювання у зв`язку з необхідністю зміни проектних рішень та/або у зв`язку із зміною державних будівельних норм, та/або вихідних даних щодо проектування.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем виконувалась експертиза проекту будівництва та складений Експертний звіт №08-0562-19 від 12.12.2019 щодо виявлення помилок та необхідність доопрацювання проектної документації по проекту, з обов`язковим додатком до експертного звіту.

Вказаний звіт підписаний головним експертом проекту, відповідальними експертами та затверджений керівником філії ДП "Укрдержбудекспертиза".

Складання вказаного експертного звіту, який не є позитивним, як передбачено п.1.2 Договору, відповідає умовам пунктів 3.2.4, 5.5 Договору та п.15 Постанови КМУ №560.

Відповідач також вказує, що звіт був направлений позивачу 26.12.2019 послугами ТОВ "Нова Пошта", докази чого не були подані під час розгляду справи у суді першої інстанції, та в подальшому 23.04.2020, 27.10.2020 та 06.01.2021, що підтверджується наявними у справі описами вкладення та поштовими накладними, однак у справі відсутні докази отримання листів від 23.04.2020 та від 27.10.2020.

Позивач, заперечуючи отримання звіту разом з листами від 23.04.2020 та 27.10.2020, посилається на роздруківки з сайту відстеження поштових відправлень про те, що відправлення з номерами 388 та 2535 не зареєстровані в системі станом на 26.08.2021.

Однак, вказані доводи позивача відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки відомості офіційного сайту "Укрпошта", які містять інформацію про наявність та стан пересилання поштових відправлень, постійно оновлюються та зберігаються в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації (пункт 122 Правил поштового зв`язку), а тому відсутність на офіційному веб-сайті Укрпошти відомостей про поштове відправлення не є підставою вважати, що відповідна кореспонденція не надсилалася (вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №910/10275/20).

Згідно зі статтею 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Пунктом 3.1.2 Договору Замовник зобов`язаний попередити Виконавця про всі застереження, обмеження та інші чинники, що впливатимуть на належне проведення Експертизи.

Відповідно до п.3.1.3 Договору Замовник зобов`язаний провести за вимогою Виконавця доопрацювання проектної документації та усунути недоліки, невідповідності, що були виявлені експертами Виконавця у визначений останніми строк.

У пункті 3 додатку до експертного звіту зазначено, що виправлення проектної документації необхідно виконати у термін до 30 календарних днів, як зазначено у договорі, від дати отримання звіту замовником.

При порушенні Замовником 30-ти денного терміну розгляду документації по зауваженнях експертизи, відновлення виконання експертизи здійснюється за новими Замовленням і Договором (пункт 6.4 Договору).

Однак, позивачем не надано доказів того, що він сприяв відповідачу у виконанні роботи по договору, а також що він виконав свої зобов`язання щодо доопрацювання проектної документації.

Натомість, 24 грудня 2020 року позивач направив відповідачу Повідомлення від 22.12.2020 про розірвання договору, у якому посилаючись на розірвання договору з ТОВ "Метінвест Інжиніринг" та на пункти п.6.12, 6.14, 6.16 Договору, повідомив про відмову від Договору та його розірвання, тому просив протягом десяти календарних днів надати Замовнику результати виконаних робіт з одночасним наданням акту здачі-приймання виконаних робіт, а у разі неотримання вказаних документів позивач буде змушений звернутися з вимогою про повернення суми авансу. Факт направлення підтверджується описом вкладення та поштовою накладною від 24.12.2020, в якій зазначено строк доставки - до 28.12.2020.

Згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 29.01.2020 року у справі №904/5265/18, для правильного вирішення спорів про стягнення невикористаної частини авансу, як наслідку відмови замовника від договору підряду, судам необхідно достовірно встановити правомірність відмови замовника від договору, а також обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 ЦК України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду.

Згідно з частиною 1 статті 849 ЦК замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Відповідно до частини 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 3 статті 849 ЦК України встановлено, що якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Згідно частини 4 статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, нормами статті 849 ЦК України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме:

- підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2);

- очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3);

- відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.

Вказані приписи частин 2-4 статті 849 ЦК України знайшли своє відображення у пунктах 6.7, 6.12, 6.13, 6.14 укладеного між сторонами Договору, які є тотожними за змістом вказаним законодавчим положенням.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві та в повідомленні від 22.12.2020 року про розірвання Договору, позивач, в якості підстави відмови від договору, посилається на пункт 6.14 Договору, згідно якого Замовник має право відмовитися від Договору в будь-який час до моменту здачі йому робіт за цим Договором, відшкодувавши Виконавцю вартість виконаних робіт пропорційно частині робіт, які були виконані до моменту отримання повідомлення про відмову Замовника від виконання цього Договору.

Таким чином, відповідно до вказаного пункту Договору та ч.4 ст. 849 ЦК України позивач, як замовник, зобов`язаний відшкодувати вартість відповідачу вартість виконаних робіт.

Відповідач, у відповідь на повідомлення позивача від 22.12.2020, в межах встановленого десятиденного строку з дня отримання, направив відповідачу лист від 06.01.2021 з доданим, у тому числі, актом №08-0562-19-1 здачі-прийняття фактично виконаних робіт від 23.04.2020 на суму 360 000,00 грн, який підписаний відповідачем.

Позивач заперечує факт отримання вказаного акту, посилаючись на Акт від 12.01.2021 про відсутність вкладення у поштовому відправленні, однак вказані заперечення спростовуються доказами, які надані самим відповідачем, оскільки копію акту №08-0562-19-1 позивач додав до позовної заяви (том 1 а.с.29) та посилається на нього у вимозі про повернення суми авансу (том 1 а.с.30-31).

Згідно з п. 5.2 Договору Замовник підписує акт здачі-приймання робіт за цим Договором протягом 10-ти календарних днів після підписання Генеральним підрядником (ТОВ "Метінвест Інжиніринг") акту Замовника, що включає об`єми Виконавця, і повертає Виконавцю його екземпляр підписаного Сторонами акту здачі-приймання робіт.

Зі змісту вказаного пункту договору вбачається, що позивач, після отримання акту від відповідача, повинен був скласти свій акт та надати його для підписання генеральному підряднику. Однак, позивач не надав доказів вчинення вказаних дій.

Відповідно до п.5.3 Договору, якщо Замовник протягом 20-ти календарних днів, з моменту отримання Акту, без надання відповідних обґрунтованих письмових пояснень, відмовляється чи будь-яким іншим чином (дія, бездіяльність) ухиляється від прийняття виконаних робіт, то вважається, що Замовник на 21-й календарний день з моменту отримання Акту прийняв результат робіт.

Позивач протягом 20-календарних днів з моменту отримання акту (12.01.2021) не надав мотивованої відмови від підписання акту, отже, вважається, що він прийняв зазначені у акті результати робіт на суму 360000,00грн.

У той же час, закінчення строку дії договору не віднесено законом до підстав припинення відповідних зобов`язань.

Позивач просив стягнути 360 000,00 грн авансового платежу (попередньої оплати) за договором з посиланням на положення статі 1212 ЦК України.

Так, стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто, в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено апеляційним господарським судом, відповідач набув грошові кошти в сумі 360 000,00 грн за наявності правових підстав (договору) і вказана підстава не припинена у встановленому порядку, отже, позивач не довів факт безпідставного набуття або збереження відповідачем майна (коштів) позивача, тому ці кошти не підлягають стягненню в порядку ст.1212 ЦК України, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи та з неправильним застосуванням наведених норм матеріального права, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст.277 ГПК України, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Частиною 14 ст. 129 ГПК України встановлено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та оплату правничої допомоги, які понесені позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, покладаються на позивача і не підлягають відшкодуванню.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02 листопада 2021 року про розподіл судових витрат має похідний характер від рішення суду першої інстанції по суті спору, тому, відповідно, абсолютною, самостійною та достатньою підставою для його (додаткового рішення) скасування є скасування рішення суду першої інстанції по суті спору.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати останнього на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02 листопада 2021 року.

3. У позові відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (проспект Науки 9, м.Харків, 61166, ідентифікаційний код 31632138) на користь Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (бул. Л. України, 26, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 35691621) - 8100 (вісім тисяч сто) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.07.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко