ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 Справа № 914/847/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., розглянувши справу

за позовом:Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради, Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик»

про: стягнення 36 342, 60 грн.,

без виклику учасників,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2022р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради Рівненської області, Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» про стягнення 36 342, 60 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвала суду надіслана учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана прокурором у позовній заяві.

Крім того, процесуальний документ щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин діq щодо належного повідомлення відповідача про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі.

В матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товару (пального) №10621/1 від 31.05.2021р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 36 342,60 грн.

Зокрема, прокурор стверджує, що внаслідок невиконання відповідачем, як постачальником, своїх зобов`язань в частині забезпечення належного відпуску (отоварення) талонів (паливної картки) на АЗС, позивач не має змоги належним чином скористатися належним йому на праві власності товаром, який знаходиться на зберіганні в постачальника (відповідача).

Відповідно, на переконання прокурора, спір виник в зв`язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором, в частині видачі товару на АЗС постачальника (80 літрів бензину А-92, 610 літрів бензину А-95, 710 літрів дизельного палива, всього на загальну суму 36 342,60 грн.), тому сплачені за товар кошти підлягають поверненню позивачу в зазначеному розмірі.

Рівненською обласною радою, у поданих на адресу суду письмових поясненнях (вх. №12426/22 від 03.06.2022р.) зазначається, що Рівненська обласна рада не є органом, що здійснює державний фінансовий контроль, контроль у сфері публічних закупівель, не є головним розпорядником бюджетних коштів Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради, а також не є стороною згаданого договору, відтак вважає, що Керівником Здолбунівської окружної прокуратури помилково визначено Рівненську обласну раду компетентним органом, який в спірних правовідносинах уповноважений державою здійснювати відповідні функції.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Щодо обґрунтування інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист інтересів держави та брати участь у цих справах.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановленому законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому, установлена практика Європейського суду з прав людини повністю виправдовує участь прокурора на одній із сторін провадження у суді, якщо виникає необхідність, зокрема, у захисті реальних інтересів держави чи майна (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01.04.2010; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15.01.2009).

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення.

Слід зазначити, що пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходить саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у бюджетній сфері.

Таким чином, звернення прокурора з позовною заявою до суду, спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання використання бюджетних коштів, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання всіх прав.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Отже прокурор, вважаючи, що внаслідок невиконання умов договору порушуються інтереси держави, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України.

У вказаному випадку має місце порушення інтересів держави в особі Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради, що полягає у невиконанні умов договору, укладеного за бюджетні кошти, ТзОВ «Кондор Логістик» щодо поставки пального.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Інтереси держави полягають також у захисті прав і свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 08.02.2019р. у справі № 915/20/18.

Невиконання ТзОВ «Кондор Логістик» умов оспорюваного договору про закупівлю товарів за державні кошти від 31.05.2021р. №10621/1, всупереч норм Цивільного та Господарського кодексів України, є прямим порушенням законності, а також порушує інтереси Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради, як розпорядника бюджетних коштів, який в межах здійснення покладених на нього функцій зобов`язаний забезпечувати ефективне, результативне і цільове їх використання.

Верховним Судом зроблено численні правові висновки щодо загальних підстав для представництва інтересів держави в судах органами прокуратури.

У справі № 903/129/18 (постанова від 15.10.2019р.) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що уповноважений орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Подібні висновки також наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №587/430/16-ц, від 15.01.2020р. у справі № 698/119/18, від 26.02.2020р. у справі №522/3777/17, від 18.03.2020р. у справі № 553/2759/18, від 09.04.2020р. у справі № 822/589/17, від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 тощо.

Пунктом 1.1 Положення комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради визначено, що заклад є об`єктом права спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Рівненської області. Власником закладу є територіальні громади сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради (п. 1.3 Положення). За своїм правовим статусом Заклад є комунальним закладом та фінансується з обласного бюджету (п. 1.8 Положення). Наведене і слугувало для визначення прокурором саме Рівненської обласної ради, як органу управління у спірних правовідносинах.

За результатами дослідження наданих прокурором доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

За результатами проведення закупівлі UA-2021-05-06-008913-с за процедурою спрощеної/допорогової закупівлі, 31.05.2021р. між Комунальним закладом «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради (надалі-Замовник) та ТзОВ «Кондор Логістик» (надалі-Учасник) укладено договір про закупівлю пального за № 10621/1 (далі - договір).

Вищезазначеним договором та додатками до нього (специфікація товару та перелік АЗС на яких здійснюється відпуск товару по талонах на пальне в Рівненській області), сторонами узгоджено умови щодо предмета договору, постачання та оплати, якості товару та настання відповідальності у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором.

Зокрема, п. 1.1 договору визначає, що Учасник зобов`язується поставити (передати у власність) у визначені строки та кількості Замовникові бензин А-92, А-95, дизельне паливо (надалі по тексту - товар), визначений в Додатку №1 «Специфікація товару» до цього договору, а Замовник - прийняти та оплатити його.

Пунктом 1.4 договору визначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за картками на пальне (талонами). Також, сторонами визначено ціну даного договору, яка становить 131 190, 00 грн. ( п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, Учасник повинен передати Замовнику товар, якість якого відповідає вимогам ДСТУ, ГОСТУ, ТУУ, інших нормативних документів та вимогам, визначених у Додатку № 1 «Специфікація Товару» до цього договору.

Так, згідно Додатку №1 до договору «Специфікація Товару», Учасник зобов`язався поставити Замовнику дизельне пальне (ДП) у кількості 2 000 літрів за ціною 20,50 грн. без ПДВ за один літр на загальну суму з ПДВ 49 200,00 грн., А-95 у кількості 2 500 літрів за ціною 22,85 грн. без ПДВ за один літр на загальну суму з ПДВ 68 550,00 грн., А-92 у кількості 500 літрів за ціною 22,40 грн. без ПДВ за один літр на загальну суму з ПДВ 13 440,00 гривень.

Пунктом 4.1 договору визначено строк поставки товару, а саме протягом строку дії договору за заявою Замовника.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2021р., але у будь-якому випадку до повного виконання кожною із сторін своїх зобов`язань за цим договором (п. 11.1 договору). Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11.2 договору).

Розділом 6 договору визначено обов`язки Замовника, відповідно до якого, останній зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (п.6.1.2).

Також, відповідно до п.6.3.1 договору, учасник зобов`язаний забезпечити поставку (передачу) товару в повному обсязі та у строк, встановлені цим договором.

Пунктом 6.3.2 визначено, що Учасник зобов`язаний забезпечити поставку (передачу) товарів, якість яких відповідає умовам, установленим цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.4 договору, картки на пальне є товарно-розпорядчим документом на товар, на підставі якого здійснюється відпуск товару на АЗС. Картки на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання товару водій пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне і, на підставі цього, здійснює відпуск товару відповідної марки та кількості. При відпуску товару, картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання Замовником товару відповідного асортименту та кількості.

Датою поставки товару є дата отримання оператором АЗС картки на пальне від Замовника (п.4.7 договору).

Пунктом 8.4 сторонами узгоджено, що товар передається уповноваженим особам Замовника на АЗС лише на підставі пред`явленої оператору АЗС картки на пальне.

Відповідно до п.8.6 договору, у випадку неможливості забезпечення автотранспорту Замовника пальним за картками на пальне на АЗС Учасника, Учасник зобов`язаний повідомити письмово Замовника не пізніше як за 14 календарних днів.

Відповідно до п. 4.1 договору, при виникненні у замовника необхідності в отриманні партії товару, він попередньо направляє Учаснику заявку з вказівкою кількості товару. Заявка направляється у будь-який спосіб, зручний для Замовника.

01.06.2021р. на виконання умов договору Замовником відповідно до видаткової накладної №10621/1 від 01.06.2021р. ТзОВ «Кондор Логістик» перераховано грошові кошти в сумі 58 740,00 грн., у т.ч. ПДВ 9 790,00 грн. за придбання 250 л бензину А-92-Евро5-Е5, 1 000 л бензину А-95-Евро5-Е5, 1 000 л палива дизельного Mustang, що підтверджується платіжним дорученням №240 від 03.06.2021р.

Згідно акту приймання-передачі паливних карток на пальне від 01.06.2021р., Замовником отримано від Учасника 225 паливних талонів: на 250 л бензину А- 92, 1 000 л бензину А-95, 1 000 л палива дизельного.

Як вказано у позовній заяві, поставка паливно-мастильних матеріалів за вказаним договором по отриманих паливних картках здійснювалася до 25.06.2021р. і до вказаної дати отоварено паливних талонів на загальну суму 22 397,40 грн, в розрізі пального: А-92 - 170л, А-95 - 390 л, ДП - 290л.

У подальшому, під час необхідності отримання пального на АЗС мережі WOG в смт. Гоща та в м. Рівному Рівненської області, оператором АЗС відмовлено у відпуску пального працівникам Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради, у зв`язку з заблокуванням карток на пальне.

Вказане, як зазначено у позові, підтверджується службовими записками на ім`я директора Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради від 24.11.2021р. та 05.01.2022р., згідно яких водієві підприємства у відпуску палива по скретч-карткам на АЗС «WOG» відмовлено у зв`язку з тим, що сервер ТзОВ «Кондор Логістик» не працює.

Згідно актів від 18.01.2022р. та 13.04.2022р. про встановлення факту припинення заправки Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради по талонах, складеного комісією в складі представників Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради: з одного боку та оператора АЗС «WOG» з іншого, постачальником відмовлено у відпуску пального по поставлених ТзОВ «Кондор Логістик» талонах у зв`язку з їх блокуванням.

У зв`язку із систематичним невиконанням умов договору №10621/1 від 31.05.2021р. про закупівлю товару, укладеного між Комунальним закладом «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради та ТзОВ «Кондор Логістик», Замовником неодноразово надсилалися листи-претензії (листи від 16.08.2021р. №01-04/317, від 25.11.2021р. №01-04/481) про передачу у власність пального відповідно до переданих талонів, однак, від Учасника відповіді не надходили.

Як зазначено у позові, в телефонній розмові представник ТзОВ «Кондор Логістик» повідомив, що заправка паливом буде проводитися після 01.08.2021р.

Як ствердив прокурор у позовній заяві, станом на 01.04.2022р., постачальником не виконано зобов`язання за договором про закупівлю товару (пального) №10621/1 від 31.05.2021р. в розрізі типів пального: 80 літрів бензину А-92, 610 літрів бензину А-95, 710 літрів дизельного палива, всього на загальну суму 36 342,60 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо поставки оплаченого позивачем товару, неповернення сплачених позивачем коштів, прокурор звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача коштів у розмірі 36 342,60 грн.

Оцінюючи подані прокурором докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

На підставі укладеного договору про закупівлю №10621/1 від 31.05.2021р. між сторонами виникли взаємні права та обов`язки.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, слідує, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів (паливної картки) не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Позивач отримав талони (паливної картки), які не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів (паливної картки) на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

За умовами укладеного за результатами оголошеного тендеру закупівель паливно-мастильних матеріалів, відповідачем прийнято зобов`язання із забезпечення позивачу можливості використання талонів та заправки автомобілів бензином А-95, бензином А-92, дизельним паливом.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний ним шляхом обміну у мережах АЗС оплачених талонів. Тому, неможливість обміну талонів на запропонованих відповідачем АЗС свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони товариства, адже в силу вимог ч. 2 ст. 194 ГК України, неналежне виконання зобов`язання третьою особою не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного слідує, що покупцю належить право вимагати повернення суми попередньої оплати за неотриманий товар.

Враховуючи, що термін дії договору закінчився 31.12.2021 року, а позивач так і не зміг використати надані відповідачем талони для отримання палива, вимога про стягнення з відповідача 36 342,60 грн., сплачених за товар (паливо), є правомірною.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (адреса: вул.Єфремова, 84, квартира 1Б, м.Львів, 79044, ) на користь Комунального закладу «Тучинський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради (адреса: вул.Шевченка, 17, с.Тучин, Рівненська область, Гощанський район, 35400, ) 36 342,60 грн. заборгованості.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (адреса: вул.Єфремова, 84, квартира 1Б, м.Львів, 79044, ) на користь Здолбунівської окружної прокуратури (адреса: вул.Княгині Ольги, 36, м.Здолбунів, 35705, ) 2 481,00 грн., сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.