ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" липня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/470/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши заяву про забезпечення позову у справі №918/470/22 за позовом Благодійної організації "Благодійний фонд "Волонтерський центр "Схід" до відповідача фізичної особи-підприємця Коза Миколи Миколайовича про стягнення в сумі 342 541,51 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Благодійна організація "Благодійний фонд "Волонтерський центр "Схід" звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця Коза Миколи Миколайовича про стягнення 342 541,51 грн., з яких 341 000,00 грн. безпідставно набуті кошти, 1 541,51 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив перерахування коштів відповідачу за майбутню поставку запчастин до автомобілів. Проте після отримання коштів відповідач товар не поставив та кошти не повернув, на зв`язок не виходить.

Одночасно із позовною заявою Благодійна організація "Благодійний фонд "Волонтерський центр "Схід" подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ФОП Коза М.М. або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд розглянув подану заяву та зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Передбаченими законом заходами запобігання правопорушення є, зокрема, заходи забезпечення позову, визначені главою 10 розділу І ГПК України.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

5) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

7) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

8) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення вищезазначених обставин.

Відповідно до ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

При цьому обґрунтування особою, яка просить вжити заходів до забезпечення позову, необхідності їх застосування полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ФОП Коза М.М. або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому не вказує у своїй заяві чи існують обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може унеможливити виконання рішення суду, що позбавить в майбутньому позивача права на ефективний захист порушеного права, з метою якого він звернувся до суду.

Жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову до відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, заявником надано не було. Відсутнє будь-яке посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та не наведене відповідне обґрунтування.

Саме лише звернення до суду із проханням забезпечити позов не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Благодійній організації "Благодійний фонд "Волонтерський центр "Схід" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ФОП Коза М.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 13.07.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання) до Північно-західного апеляційного господарського суду за правилами ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України, з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.