РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2022Справа № 910/10035/21 (910/18854/21)
За позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; ідентифікаційний код 23494714)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович (01014, м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, 20, прим. 320)

про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності

у межах справи № 910/10035/21

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя: Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача-Ліщишин І.В.

від відповідача-Півторак Т.О.

від третьої особи -не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/10035/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

18.11.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про припинення права власності Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) та скасування державної реєстрації права власності Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021.

У період з 15.11.2021 по 19.11.2021 суддя Мандичев Д.В. перебував на навчанні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.11.2021 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про припинення права власності Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) та скасування державної реєстрації права власності Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021 залишено без руху. Встановлено ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

До Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 01.12.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 14.02.22. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича. Зобов`язано відповідача у строк до 17.01.2022 подати суду первісну документацію, на підставі якої здійснювалась перереєстрація квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000). Зобов`язано третю особу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича у строк до 17.01.2022 надати суду: належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення реєстрації права власності на об`єкт квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021) за всіма відкритими розділами; письмові нормативно обґрунтовані пояснення з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, оформлені з урахуванням вимог ч.ч. 3-7 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

14.02.2022 до суду надійшов відзив Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на позовну заяву.

14.02.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява відповідача про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали від 23.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 відкладено підготовче засідання суду на 02.03.2022. Повторно зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича у строк до 28.02.2022 (включно) надати суду:- належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення реєстрації права власності на об`єкт квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000,номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021) за всіма відкритими розділами; - письмові нормативно обґрунтовані пояснення з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, оформлені з урахуванням вимог ч.ч. 3-7 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з Указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

За наведених обставин призначене на 02.03.2022 судове засідання з розгляду справи № 910/10035/21 (910/18854/21) не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

02.03.2022 на офіційній веб-сторінці Ради суддів України оприлюднено рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з пунктом 5 яких судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

04.03.2022 Верховним Судом на офіційному веб-порталі опубліковано рекомендації щодо особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, за змістом яких учасникам справи, чиї справи, перебувають в провадженні судів, які не припинили здійснювати правосуддя, рекомендовано подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2022 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 15.06.2022. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича у строк 10 днів з дня отримання ухвали надати суду належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення реєстрації права власності на об`єкт квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000,номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021) за всіма відкритими розділами; письмові нормативно обґрунтовані пояснення з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, оформлені з урахуванням вимог ч.ч. 3-7 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2022 підготовче засідання у справі закрито, призначено розгляд справи по суті на 11.07.2022.

До судового засідання 11.07.2022 прибули повноважні представники позивача та відповідача.

Позивач підтримав позовні вимоги у повновному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 відкрито провадження у справі №910/10035/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - Боржник); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією Боржника призначено арбітражного керуючого Сердюк М.М.

14.09.2021 на сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення (№ публікації 67198) про відкриття провадження у справі №910/10035/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

12.10.2021 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою щодо грошових вимог до боржника та включення їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 3 259 645,195 грн., що виникли у зв`язку з невиконанням Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором №014-695-КП від 27.07.2005.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014-695- КП від 27.07.2005 між Боржником та Банком укладено Іпотечний договір №014-695-ЗП від 27.07.2005.

За даним договором в іпотеку Банку передано належне на праві власності Боржнику майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.1. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержавтель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з пунктом 4.5 іпотечного договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Однак, 01.11.2021 Боржнику стало відомо про те, що 29.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтановичем зареєстровано право власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру, яка належить Боржнику, за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для проведення державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» вказано дублікат договору іпотеки №014-695-ЗП, виданий 01.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В.

Наведені обставини підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2021.

Таким чином, Боржник наголосив, що дії АТ «Альфа-Банк» щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки є незаконними, оскільки задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність. Відтак, Боржник просив припинити право власності та скасувати реєстрацію права власності на предмет іпотеки за AT «Альфа Банк».

У свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, АТ «Альфа-Банк» вказував на те, що станом на 29.09.2021 не мав статусу учасника справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки відповідна заява про грошові вимоги до боржника прийнята судом 22.10.2021 та призначена до розгляду на 03.11.2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до cтатті 572 ЦК України, силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 1 статті 576 ЦК України, що корелюється з частиною 1 статті 5 Закону України «Про іпотеку», предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За положеннями частини 4 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як передбачено статтею 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Судом встановлено, що 29.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтановичем зареєстровано право власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру, яка належить Боржнику, за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для проведення державної реєстрації права власності вказано дублікат договору іпотеки №014-695-ЗП, виданий 01.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В.

Пункт 4.5 іпотечного договору №014-695-ЗП від 27.07.2005 передбачає, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

У той же час, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 відкрито провадження у справі №910/10035/21 про неплатоспроможність Боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Так, відповідно до пунктів 5, 7 ч. 1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (частина 1 статті 41 КУзПБ).

Частина 2 статті 41 КУзПБ визначає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Пункт 1 частини 3 статті 41 КУзПБ передбачає, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУзПБ задоволення вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих із боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

Зазначені норми КУзПБ є спеціальними стосовно ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», що визначає способи звернення стягнення на предмет іпотеки (на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу», якою встановлено звернення стягнення на заставлене майно за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Передбачені КУзПБ про банкрутство наслідки, що настають з моменту порушення справи про банкрутство, полягають, зокрема в обмеженні прав заставодержателя майна боржника вільно обирати способи та процедуру звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно, а також в особливостях задоволення вимог забезпечених кредиторів до боржника - лише в порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Тож у разі відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, на рухоме (нерухоме) майно якої звертається стягнення за її зобов`язаннями перед третіми особами, переважному застосуванню підлягають приписи ч. 4 ст. 121 КУзПБ щодо задоволення вимог кредиторів (стягувачів) за рахунок заставного майна боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність.

Із наведеного слідує, що внаслідок відкриття провадження у справі №910/10035/21 про неплатоспроможність Боржника за ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у тому числі й шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним застереженням.

У той же час, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 29.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтановичем на підставі дублікату договору іпотеки №014-695-ЗП зареєстровано право власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру, яка належить Боржнику, за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, реєстрація права власності за АТ «Альфа-Банк» на належне Боржнику майно відбулася після відкриття 30.08.2021 провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи те, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, який вводиться одночасно з порушенням щодо боржника справи про неплатоспроможність, має наслідком зупинення виконання боржником грошових зобов`язань, термін яких настав до дня введення мораторію, та заборону стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в позасудовому порядку, АТ «Альфа-Банк» не мав законних підстав для реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Отже, на вимогу АТ «Альфа-Банк» щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 121 КУзПБ, а задоволення вимог Банку за рахунок спірної квартири Боржника як предмета забезпечення допускається лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 4 ст. 121 КУзПБ).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/17501/19.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення АТ «Альфа-Банк» встановленого законом порядку задоволення вимог кредитора (іпотекодержателя), оскільки державна реєстрація права власності за АТ «Альфа-Банк» на належне Боржнику майно здійснена під час введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та поза межами провадження у справі про неплатоспроможність Боржника.

Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності в останнього статусу учасника справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 станом на час проведення державної реєстрації права власності на заставне майно боржника, суд зауважує наступне.

Відповідно до абзацу 24 статті 1 КУзПБ учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Згідно з абзацом 22 статті 1 КУзПБ сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Абзац 11 статті 1 КУзПБ роз`яснює, що забезпечені кредитори - це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство (частина 6 статті 41 КУзПБ).

Відповідно до частини 2 статті 45 КУзПБ забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина 8 статті 45 КУзПБ).

Згідно з частиною 2 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Отже, задоволення вимог забезпечених кредиторів до боржника здійснюється лише в порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Відтак, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство має наслідком зміну порядку задоволення вимог заставодержателя майна боржника, у зв`язку з чим є судовим рішенням, яке було ухвалене про права та інтереси цієї особи, що надає заставодержателю право заперечувати в підготовчому засіданні проти відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, з наділенням у такому випадку заставодержателя процесуальними правами учасника у справі про банкрутство.

За наведених обставин заставодержатель майна боржника набуває процесуального статусу учасника у справі про банкрутство з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

Близькі за змістом висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.10.2019 у справі №910/11946/18, а також у постановах від 17.04.2018 у справі №904/6950/17 та від 27.09.2018 у справі 906/1157/17.

Одночасно суд наголошує, що Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.10.2019 у справі №910/11946/18 відступив від протилежної правової позиції, викладеної у постанові від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241, за якою особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуальний статус кредитора після звернення з заявою з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення.

Ураховуючи викладене, викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241 правова позиція, на якій наголошував відповідач, не підлягає застосуванню.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено поняття державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, зазначених у статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини 3 статті 26 У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Ураховуючи те, що за наслідками розгляду даного позову право власності АТ «Альфа-Банк» на належне Боржнику нерухоме майно підлягає припиненню, як набуте з порушенням вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність одночасного скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію такого права.

Закріплений в статтях 2, 13 ГПК України принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Припинити право власності Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; ідентифікаційний код 23494714) на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

3. Скасувати державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; ідентифікаційний код 23494714) на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; ідентифікаційний код 23494714) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

5. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.07.2022

Суддя Д.В. Мандичев