ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3169/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Київська область, Бориспільський район, с. Гора

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача О.О.Дзюбайло

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-28/7-122 від 25.10.2021 (вх.№3141/21 від 29.10.2021) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності б/н від 16.04.2015 року у сумі 440865,27 грн., з яких 351848,83 грн. основного боргу, 10514,35 грн. пені, 1937,32 грн. 3% річних, 2676,52 грн. інфляційних збитків та 73888,25 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3169/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.11.2021 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 24.11.2021 (вх. №27211/21 від 25.11.2021), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 25.01.2022.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №35-22/1-613 від 30.11.21 (вх. №28007/21 від 06.12.2021).

До суду від позивача надійшла заява №35-22/1-612 від 29.11.21 (вх. №28048/21 від 06.12.21) про зміну предмету позову, згідно якої позивач зазначає, що відповідачем допущено порушення умов Договору в частині внесення орендної плати за користування майном у жовтні 2021 року, тому, порушення відповідачем умов Договору в частині сплати орендної плати становить період травень, липень-серпень, жовтень 2021 року. Таким чином, у зв`язку із збільшенням періоду за який виникла заборгованість позивач просить стягнути з відповідача 467993,95 грн. основного боргу, 18510,86 грн. пені, 3348,46 грн. 3% річних, 5867,25 грн. інфляційних втрат та 98278,73 грн. штрафу.

Ухвалою від 25.01.2022 року розгляд справи відкладено на 22.02.2022 року.

До суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 24.01.2022 року (вх.№1784/22 від 26.01.2022) та заперечення на заяву про зміну предмета позову б/н від 24.01.2022 року.

До суду від позивача надійшли пояснення №35-22/1-39 від 01.02.2022 року (вх. №2422/22 від 03.02.2022).

У судовому засіданні від 22.02.2022 року розгляд справи відкладено на 29.03.2022 року.

Судове засідання, призначене на 29.03.2022 року не відбулося.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року призначено розгляд справи на 31.05.2022 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 30.05.2022 року (вх. №5897/22 від 30.05.2022 року) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 31.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 21.06.2022 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 21.06.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 21.06.2022 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 21.06.2022 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2015 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (за договором - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» (за договором орендар) укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), згідно умов п.п. 1.1., 1.2 якого (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 21.12.2018 року та №2 від 05.02.2019 року до Договору), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно частини приміщень на 1, 2, 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 152,5 кв.м., а саме: частину приміщення №1.1.4 (частина приміщення №2 - згідно технічного паспорту БТІ) на - поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу напоїв; частину приміщення №205 (частина приміщення №311 - згідно технічного паспорту БТІ) на 2-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу напоїв; частину приміщення №2.1.1 (частина приміщення №378 - згідно технічного паспорту БТІ) на 2-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу напоїв; частину приміщення №2.1.1 (частина приміщення №378 - згідно технічного паспорту БТІ) на 2-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - термінал самообслуговування; частину приміщення №2.1.1 (частина приміщення №378 - згідно технічного паспорту БТІ) на 2-му версі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - термінал самообслуговування; частину приміщення №3.2.1 (частина приміщення №78 - згідно технічного паспорту БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 28.1 кв.м., цільове призначення - здійснення діяльності з обслуговування пасажирів; частину приміщення №3.1.27 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 3.4 кв.м., цільове призначення - здійснення діяльності з обслуговування пасажирів; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 15 кв.м., цільове призначення - пункт обслуговування пасажирів; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 15 кв.м., цільове призначення - пункт обслуговування пасажирів; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 30 кв.м., цільове призначення - кафе, що здійснює товарів підакцизної групи; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 30 кв.м., цільове призначення - кафе, що здійснює товарів підакцизної групи; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - термінал самообслуговування; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу напоїв; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу напоїв; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу гарячих напоїв; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БІТ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - автомат з продажу гарячих напоїв; частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БІТ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 1 кв.м., цільове призначення - термінал самообслуговування; частину приміщення №76 (нумерація згідно технічного паспорта БТІ) на 4-му пасажирського терміналу «D» площею 16 кв.м., цільове призначення - торгівельний заклад; частину приміщення №78 (нумерація згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 4 кв.м., цільове призначення обслуговування пасажирів. Майно передається в оренду з метою організації комплексного обслуговування пасажирів. Майно розміщене за адресою: 08307, Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7,термінальний комплекс «D» (земельна ділянка місця розташування загальною площею 57,00 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0065) та перебуває на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Відповідно до п. 2.1. Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати державної реєстрації Договору та акта приймання-передавання майна. Часткове отримання орендованої площі в оренду не дозволяється.

Згідно п. 3.1. Договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами та доповненнями), змінена за погодженням сторін на підставі ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та становить без ПДВ за базові місяці розрахунку жовтень 2014 р. та жовтень 2018 р. суми визначені розрахунками плати за перший (базовий) місяць оренди державного майна.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Якщо індекс інфляції за поточній місяць складає менше 100%, то орендна плата визначається на рівні орендної плати за попередній місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно п.п. 3.6., 3.7. Договору, орендна плата за користування майном за Договором нараховується та індексується орендодавцем відповідно до діючих методик, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. Орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% до 70% відповідно, щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (відповідно до рахунку-фактури, який надає орендодавець). Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та орендодавцю у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 5.3, 5.4. Договору встановлено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та орендодавцю. Щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, надавати орендодавцю платіжні доручення з відміткою банку про сплату орендної плати до державного бюджету. З 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії орендодавця рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 10 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію орендодавця протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання, якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернуто орендодавцю він вважається підписаним сторонами.

У п. 10.1. Договору сторони погодили, що цей Договір укладено строком на 10 (десять) років, що діє з 16.04.2015 року до 15.04.2025 року включно.

Згідно Акту приймання-передачі орендованого майна від 15.05.2015 року, орендодавець передав, а орендар прийняв у користування державне нерухоме майно на 1, 2, 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 152,5 кв. м.

Як зазначає позивач, для сплати орендної плати за користування майном у травні, липні, серпні, жовтні 2021 року відповідачу виставлено рахунки-фактури на загальну суму 1548244,72 грн., з яких до сплати на користь позивача (орендодавця) всього 1161183,57 грн., а саме, згідно рахунку-фактури №904/154 від 31.05.2021 підлягало сплаті 32392,03 грн., №904/155 від 31.05.2021 підлягало сплаті 255730,16 грн., №904/199 від 31.07.2021 підлягало сплаті 32489,27 грн., №904/200 від 31.07.2021 підлягало сплаті 256497,90 грн., №904/223 від 31.08.2021 підлягало сплаті 256497,90 грн., №904/224 від 31.08.2021 підлягало сплаті 32489,27 грн., №904/286 від 21.10.2021 підлягало сплаті 261911,98 грн., №904/287 від 31.10.2021 підлягало сплаті 33175,06 грн., а також, надано для підписання акти приймання-передачі виконаних послуг від 31.05.2021 року, від 31.07.2021 року, від 31.08.2021, від 31.10.2021 року.

Згідно наявних в матеріалах справи копій Реєстрів, виданих/отриманих оригіналів документів, зазначені рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг за період травень, липень-серпень, жовтень 2021 року були отримані відповідачем. Оскільки, в порушення п. 5.4 Договору акти приймання-здачі виконаних послуг не було повернуто позивачу, такі акти вважаються підписаними.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання зі сплати орендної плати за Договором виконав частково у сумі 693189,62 грн., що підтверджується виписками по рахунку долученими до матеріалів справи. Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 467993,95 грн.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за період травень, липень, серпень, жовтень 2021 року у сумі 467993,95 грн., а також, нарахованих 3% річних у сумі 3348,46 грн., інфляційних втрат у сумі 5867,25 грн., пені у сумі 18510,86 грн., та штрафу у сумі 98278,73 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що листами №16/03-21 від 16.03.2020, №01-12/1116 від 24.06.2020 року, №01-12/1426 від 13.12.2020, №01-12/87 від 04.03.2021 звертався до позивача щодо звільнення його від сплати орендної плати та коригування розміру орендної плати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 року №611 та корегування виставлених рахунків на оплату, з огляду на: введення з 12.03.2020 по всій території України карантинних обмежень внаслідок поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 та постанову Кабінету Міністрів України Про деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину №611 від 15.07.2020, згідно якої орендна плата відповідачу має нараховуватись у розмірі 25% та 50% від нарахованої за договором орендної плати. Крім того, листами №01-12/242 від 14.06.2021, №01-12/369 від 17.08.2021, №0-12/426 від 14.09.2021 повідомляв відповідача про невідповідність вимогам законодавства виставлених на оплату відповідачу рахунків-фактур та актів приймання-здачі виконаних робіт.

Враховуючи викладене, відповідач зазначив, що сплачував орендну плату в розмірі, установленому постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину» №611 від 15.07.2020 та наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №710 від 05.11.2020 року, в передбачені п. 3.6 Договору оренди строки, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі ЦК Укпаїни) встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній на момент укладення договору), орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Частиною 1 та 2 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що для сплати орендної плати за період травень, липень-серпень, жовтень 2021 року позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 1548244,72 грн., з яких на користь позивача (орендодавця) підлягало сплаті 1161183,57 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи рахунками-фактурами №904/154 від 31.05.2021, №904/155 від 31.05.2021, №904/199 від 31.07.2021, №904/200 від 31.07.2021, №904/223 від 31.08.2021, №904/224 від 31.08.2021, №904/286 від 31.10.2021, №904/287 від 31.10.2021 та Актами приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2021, 31.07.2021, 31.08.2021, 31.10.2021.

Враховуючи умови п. 3.6 Договору, відповідач (орендар) відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України, мав сплатити на користь позивача (орендодавця) за оренду майна: 32392,03 грн. за рахунком-фактурою №904/154 від 31.05.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2021 у строк до 15.06.2021; 255730,16 грн. за рахунком-фактурою №904/155 від 31.05.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2021 у строк до 15.06.2021; 32489,27 грн. за рахунком-фактурою №904/199 від 31.07.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2021 у строк до 15.08.2021; 256497,90 грн. за рахунком-фактурою №904/200 від 31.07.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2021 у строк до 15.08.2021; 256497,90 грн. за рахунком-фактурою №904/223 від 31.08.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2021 у строк до 15.09.2021; 32489,27 грн. за рахунком-фактурою №904/224 від 31.08.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2021 у строк до 15.09.2021; 261911,98 грн. за рахунком-фактурою №904/286 від 31.10.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.10.2021 у строк до 15.11.2021; 33175,06 грн. за рахунком-фактурою №904/287 від 31.10.2021 згідно Акту приймання-здачі виконаних послуг від 31.10.2021 у строк до 15.11.2021.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач зазначив, що в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором відповідач не сплатив на користь позивача в повному обсязі орендну плату за період травень, липень-серпень, жовтень 2021 року, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 467993,95 грн.

Судом встановлено, що акти приймання-здачі виконаних послуг за травень, липень-серпень, жовтень 2021 року згідно Договору, отримано відповідачем від ДП «МА «Бориспіль» разом з рахунками-фактурами травень, липень-серпень, жовтень 2021 року, не було підписано відповідачем. Отримавши відповідні акти приймання-здачі виконаних послуг та рахунки, відповідач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та до ДП «МА «Бориспіль» з листами №01-12/242 від 14.06.2021, №01-12/369 від 17.08.2021, №0-12/426 від 14.09.2021, відповідно до яких заперечив проти сплати рахунків-фактур та актів приймання-здачі виконаних послуг за вказаний період та просив скорегувати рахунки за вказаний період з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 року №611, а також повідомив, що ним буде здійснюватись орендна оплата у розмірі передбаченому зазначеною постановою КМУ.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» №611 від 15.07.2020 року (далі Постанова №611) врегульовано питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину.

Так, пунктом 1 Постанови №611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1; 2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. №786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 2 Постанови №611, зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У додатку 3 до Постанови №611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків. Зокрема, до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 25 відсотків віднесено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення на території аеропортів кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи; ресторанів, ресторанів з нічним режимом роботи; їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи; торговельних об`єктів.

З огляду на положення Постанови №611, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати.

Оскільки, Постанова №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 26.08.2021р. у справі №910/13397/20.

Судом встановлено, що згідно п. 1.2 Договору, відповідач, як орендар, який використовує нерухоме державне майно, а саме, частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 30 кв.м. та частину приміщення №3.1.4 (частина приміщення №226 - згідно технічного паспорта БТІ) на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D») площею 30 кв.м. для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи, частину приміщення №76 (нумерація згідно технічного паспорта БТІ) на 4-му пасажирського терміналу «D» площею 16 кв.м. для розміщення торгівельного закладу.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що орендоване відповідачем майно -- частина приміщення №76 на 4-му пасажирського терміналу «D» площею 16 кв.м. в аеропорту «Бориспіль», розташоване в межах міжнародного пункту пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» та використовується відповідачем для здійснення торгівельної діяльності розміщення магазину безмитної торгівлі.

Відповідача включено до Реєстру підприємств, яким надано дозвіл на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі як утримувача магазину безмитної торгівлі в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» (номер в реєстрі D/0081/00) (копію витягу долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 420 Митного кодексу України, магазин безмитної торгівлі - це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі.

Таким чином, судом встановлено, що орендоване відповідачем за Договором майно частина приміщення №76 на 4-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 16 кв.м. використовується як магазин безмитної торгівлі (торгівельний об`єкт).

Враховуючи зазначене, відповідно до п. 2 ч. 1 Постанови №611, відповідач мав право на зниження орендної плати до 25% від нарахованої орендної плати за оренду майна згідно Договору, зокрема, майна, яке використовується відповідачем для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи та торгівельного закладу (магазину безмитної торгівлі).

Посилання позивача стосовно того, що орендоване майно, зокрема, частина приміщення №3.1.4 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 30 кв.м. та частина приміщення №3.1.4 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 30 кв.м., які використовувались для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи, передано відповідачем в суборенду ТОВ «Преміум Сервісез», а тому, останній не має права на знижку відповідно до п. 2 ч. 1 Постанови №611 не приймаються судом до уваги як не обґрунтовані з огляду на наступне. Так, до матеріалів справи відповідачем додано Додаткову угоду №1 від 01.05.2021 року до Договору суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.10.2020 року згідно якої сторони ТОВ «Аерохендлінг» (орендар) та ТОВ «Преміум Сервісез» (суборендар) дійшли згоди про припинення Договору суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.10.2020 року з 01.05.2021 року. Суд також зазначає, що наявність суборендних відносин не впливає на право орендаря на отримання знижки за оренду державного нерухомого майна у відповідності до положень Постанови №611.

Стосовно посилань відповідача на наявність підстав для застосування знижки у розмірі 25% від нарахованої орендної плати за оренду майна, а саме, об`єктів №1-3, 13-16, які використовуються відповідачем з метою розміщення автоматів з продажу гарячих напоїв, суд зазначає наступне.

Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно абз. 5 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до абз. 13 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», автомат з продажу товарів (послуг) - реєстратор розрахункових операцій, який в автоматичному режимі здійснює видачу (надання) за готівкові кошти або із застосуванням платіжних карток, жетонів тощо товарів (послуг) і забезпечує відповідний облік їх кількості та вартості та створює контрольну стрічку в електронному вигляді.

Суб`єкти господарювання, які використовують такі реєстратори розрахункових операцій, як електронні таксометри, автомати з продажу товарів (послуг) та реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або безготівковій формі, або про обсяг операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, яка міститься в фіскальній пам`яті зазначених реєстраторів розрахункових операцій (абзац 3 п. 7 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Термінали самообслуговування Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» віднесено до реєстраторів розрахункових операцій. Так, згідно абз. 2 п. 1.322 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», програмно-технічний комплекс самообслуговування - пристрій, що дає змогу користувачеві здійснювати операції з ініціювання переказу коштів, а також виконувати інші операції відповідно до функціональних можливостей цього пристрою без безпосередньої участі оператора (касира).

В даному випадку, при вирішенні питання про наявність підстав для застосування знижки у розмірі 25% від нарахованої орендної плати за оренду майна, а саме, об`єктів №1-3,13-16, які використовуються відповідачем з метою розміщення автоматів з продажу гарячих напоїв, судом враховується мета використання майна, цільове призначення, погоджені сторонами в п. 1.2 Договору, згідно умов якого, майно передано в оренду для розміщення автоматів з продажу гарячих напоїв, терміналів самообслуговування, здійснення діяльності з обслуговування пасажирів та пунктів обслуговування пасажирів. Суд зазначає, що Постановою №611 визначено чіткий перелік орендарів, яких може бути звільнено від сплати орендної плати або здійснено перерахунок орендної плати, саме відповідно до мети використання нерухомого державного майна згідно укладеного між сторонами Договору.

Так, Постановою №611 не передбачено застосування до орендаря знижки у розмірі 25% за користування майном з цільовим призначенням - для розміщення автоматів з продажу гарячих напоїв, терміналів самообслуговування, здійснення діяльності з обслуговування пасажирів та пунктів обслуговування пасажирів, а тому, орендар не відноситься до переліку орендарів, наведених в Додатку 2 до Постанови №611, яких може бути застосовано знижку у розмірі 25%.

За таких обставин, суд вважає, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як орендодавця, є орендна плата за спірний період у розмірі 70%, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, зі зменшенням до 25% відповідно до положень п. 2 ч. 1 Постанови №611 та Додатку №3 за оренду майна - частину приміщення №3.1.4 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 30 кв.м., частину приміщення №3.1.4 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» площею 30 кв.м. для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи та частину приміщення №76 на 4-му пасажирського терміналу «D» площею 16 кв.м. для розміщення торгівельного закладу.

Таким чином, враховуючи зменшення орендної плати до 25% від суми нарахованої орендної плати в силу норм чинного законодавства, належною до сплати є орендна плата згідно рахунку-фактури №904/154 від 31.05.2021 року у сумі 12289,27 грн.; №904/155 від 31.05.2021 року у сумі 162429,15 грн.; №904/199 від 31.07.2021 року у сумі 12326,16 грн.; №904/200 від 31.07.2021 року у сумі 162916,70 грн.; №904/223 від 31.08.2021 року у сумі 162916,70 грн.; №904/224 від 31.08.2021 року у сумі 12326,16 грн.; №904/286 від 21.10.2021 року у сумі 166355,58 грн.; №904/287 від 31.10.2021 року у сумі 12856,36 грн. Всього сума орендних платежів за спірний період складає 704146,08 грн.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідач свої зобов`язання з оплати орендної плати виконав частково сплативши 693189,62 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендних платежів за період травень, липень-серпень, жовтень 2021 року складає 10956,46 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів за вказаний період у розмірі 10956,46 грн. належним чином доведена, доказів сплати відповідачем вказаної суми у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті, матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за несплату орендної плати частково, на суму 10956,46 грн.

Крім стягнення основного боргу, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 18510,86 грн. пені, 3348,46 грн. 3% річних та 5867,25 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку зі сплати грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, судом визнано обґрунтованим зменшення орендної плати, то нарахування штрафних санкцій здійснюється на суми боргу з урахуванням цього зменшення, крім того, судом враховуються часткові оплати відповідачем заборгованості, згідно наведеного нижче розрахунку.

При цьому, суд зазначає, що зволікання відповідача зі сплатою орендних платежів до надання відповідних роз`яснень орендодавцем і балансоутримувачем та задоволення його вимог про звільнення від сплати та/або зменшення орендної плати розцінюється судом як порушення виконання господарського зобов`язання, оскільки, відповідач не був позбавлений обов`язку здійснювати оплату орендної плати у визнаному ним розмірі та розраховувати на подальше узгодження сторонами взаєморозрахунків та конкретного розміру орендної плати у спірний період.

місяць за який виникла заборгова- ність №, дата і загальна сума рахунку-фактури з ПДВ (грн.)сума основного боргу перед позивачем (з врах.25%)сума оплати сума боргу перед позивачем з урахуванням оплати період нарахування пеня (грн.)3% річних (грн.)інфляцій- ні (грн.)
травень 2021 №904/154 від 31.05.2021 на суму 32392,0312289,27 12289,28 0,0016.06.2021- 26.11.20210,000,000,00
травень 2021 №904/155 від 31.05.2021 на суму 255730,16162429,15162429,150,0016.06.2021- 26.11.20210,000,000,00
липень 2021№904/199 від 31.07.2021 на суму 32489,27 12326,166847,885478,2816.08.2021- 26.11.2021259,06 46,38 160,39
липень 2021№904/200 від 31.07.2021 на суму 256497,90162916,70162916,760,0016.08.2021- 26.11.20210,000,000,00
серпень 2021№904/223 від 31.08.2021 на суму 256497,90162916,70162916,760,0016.09.2021- 26.11.20210,000,000,00
серпень 2021№904/224 від 31.08.2021 на суму 32489,2712326,166847,875478,2916.09.2021- 26.11.2021183,71 32,42 93,53
жовтень 2021№904/286 від 21.10.2021 на суму 261911,98166355,58166355,560,0016.11.2021- 26.11.20210,000,000,00
жовтень 2021 №904/287 від 31.10.2021 на суму 33175,0612586,3612586,360,0016.11.2021- 26.11.20210,000,000,00

Таким чином, згідно розрахунку, зробленого судом, розмір пені складає 442,77 грн., розмір 3% річних складає 78,80 грн., розмір інфляційних втрат складає 253,92 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зазначених сумах.

Заперечення відповідача щодо неможливості нарахування інфляційних втрат на суми орендної плати, яка вже відкоригована на індекс інфляції, визнаються судом безпідставними, оскільки, право на нарахування інфляційних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України виникає з моменту прострочення та триває до повного виконання грошового зобов`язання, тоді як, згідно умов договору та Методики, орендна плата за поточний місяць встановлюється шляхом коригування орендної плати за по передній місяць на індекс інфляції за наступний, а тому, стягнення заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, та індексація поточної орендної плати у відповідності до умов договору та Методики не є тотожними поняттями.

Згідно ч. 1 ст. 284 ГК України, орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди, тоді як сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є правовим наслідком прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Згідно п. 3.8 Договору, у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 21% від суми заборгованості. Так, позивачем згідно п. 3.8 Договору відповідачу нараховано штраф у сумі 98278,73 грн.

Враховуючи обставини справи та приймаючи до уваги здійснений розрахунок, судом встановлено, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за травень та серпень 2021 року, а тому, до відповідача не може бути застосовано відповідальність у вигляді штрафу, яка передбачена п. 3.8 Договору. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 98278,73 грн. штрафу задоволенню не підлягають.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» (08301, Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, «Бориспіль» Міжнародний державний аеропорт, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 10956 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 57 коп. основного боргу, 442 (чотириста сорок дві) грн. 77 коп. пені, 78 (сімдесят вісім) грн. 80 коп. 3% річних, 253 (двісті п`ятдесят три) грн. 92 коп. інфляційних втрат та 175 (сто сімдесят п`ять) грн. 98 коп. витрати по сплаті судового збору.

3.В решті позову відмовити.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 11.07.2022 року.

Суддя Д.Г. Заєць