ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Черкаси справа № 925/156/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників позивача Бережного В.А. за самопредставництвом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за довіреностями, адвоката Манзар Т.В., відповідача адвоката Севастьянової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1 до Комунального підприємства теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради про стягнення 156879 грн. 92 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1 звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради (далі відповідач, а разом - сторони) про стягнення 156879 грн. 92 коп. та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано тим, що в період з листопада 2020 по березень 2021 року власники квартир будинку АДРЕСА_1 оплачували послугу приготування гарячої води по окремим індивідуальним договорам, укладеним з відповідачем, оплата цієї послуги відповідачем включалась і отримувалась як в рахунки на централізоване постачання гарячої води так і на опалення будинку, вартість переплати склала заявлену до стягнення суму. 01.04.2021 року відповідач уклав з позивачем договір № 742, як колективним споживачем, про надання послуги з постачання теплової енергії для приготування гарячої води, з цього часу мешканці будинку оплачують цю послугу позивачу, а він розраховувється за неї з відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/156/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.03.2022 року, яке було відкладено у зв`язку з введенням воєного стану в Україні та в подальшому призначено на 17.06.2022 року.

Відповідач в особі свого представника 16.05.2022 і 29.06.2022 року подав суду відзив на позовну заяву і письмові пояснення (вх. № 5184/22 а.с. 66-69, вх. № 7124/22 а.с. 105), в яких заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог.

24.05.2022, 27.06.2022, 28.06.2022, 29.06.2022 року позивач в особі своїх представників подав суду письмові відповідь на відзив, пояснення, розрахунки (вх. № 5548/22, вх. № 6968/22, а.с. 77-78, 91-93, 96-98, 103), в яких спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 17.06.2022 року оголошено перерву до 28.06.2022 року.

В судових засіданнях 28.06.2022 і 29.06.2022 року представники позивача позовні вимоги з підстав, викладених у їх заявах по суті справи, підтримали і просили задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнала і просила суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у її заявах по суті справи.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні 29.06.2022 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши їх заяви по суті справи, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.

Позовні вимоги позивача і заперечення відповідача ґрунтуються на доводах і доказах, поданих суду їх представниками, із них вбачається таке.

12.06.2016 року рішенням установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 вирішено створити юридичну особу позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1, затверджено Статут позивача, 22.07.2016 року проведено державну реєстрацію юридичної особи позивача, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис № 0016758, ідентифікаційний код юридичної особи 40680192, її місцезнаходження: 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гоголя 137, керівником є Бережний В.А. (а.с. 18, 19-29).

Пунктом 5 розділу І, пунктами 2, 11 розділу ІІІ Статуту позивача визначено, що об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, що належать об`єднанню як юридичній особі, від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем в суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників. Вищим органом управління є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів мають вищу юридичну силу щодо рішень інших органів управління об`єднання.

08.07.2020 року загальними зборами позивача прийнято рішення, яким визначено надавачем послуги з постачання гарячої води колективного споживача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1, на рахунок якого і здійснювати оплату за вказану послугу.

Про прийняте 08.07.2020 року рішення позивач повідомив відповідача листом № 92 від 30.09.2020 року, у зв`язку з цим просив опломбувати вузли обліку тепла у будинку АДРЕСА_2 та заявив про намір з 01.11.2020 року надавати цю послугу мешканцям будинку особисто.

На підставі листа позивача від 28.10.2020 року № 93 працівником відповідача 02.11.2020 року в присутності представника позивача знято показники вузла комерційного обліку та лічильника обліку носія до водопідігрівальних установок у будинку АДРЕСА_2 , про що складено акт № 100 (а.с. 30, 51).

04.03.2021 року представниками відповідача за участі представника позивача складено:

акт контрольної перевірки вузла обліку теплової енергії, в якому зазначено обсяги та характеристики встановлених в буд. 137 - 5 приладів, що опломбовані; зафіксовано зауваження: «знято показники загального лічильника на час опломбування лічильників теплової енергії гарячої води» (а.с. 53);

акт опломбування приладу обліку теплової енергії для гарячого водопостачання, а саме: опломбування лічильника тепла ГВД в буд. АДРЕСА_2 (1-7 під`їзди, кв. 1-229), зазначено обсяги та характеристики встановлених 5 приладів, що опломбовані із зазначенням: «Опломбовано засувку на вводі першої ступені водо підігрівальної установки в закритому положенні, пломба № R30031286» (а.с. 52);

акт опломбування приладу обліку теплової енергії для гарячого водопостачання, а саме: опломбування лічильника тепла ГВД в буд. АДРЕСА_2 (8-9 під`їзди, кв. 230-294), зазначено обсяги та характеристики встановлених 5 приладів, що опломбовані із зазначенням: «Опломбовано засувку на вводі першої ступені водо підігрівальної установки в закритому положенні. Пломба № R30031284» (а.с. 54).

01.04.2021 року позивачем - Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1, як колективним споживачем, та відповідачем - Комунальним підприємством теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради, як виконавцем, укладено типовий договір з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії № 742, за умовами п. 1 якого виконавець зобов`язався надавати колективному споживачеві послугу з постачання теплової енергії для приготування гарячої води (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (а.с. 12-17).

06.05.2021 року позивач в листі № 131, який отримано відповідачем 11.05.2021 року за вх. № 650 (а.с. 32) просив відповідача надати пояснення на якій підставі змінились показники підігріву води і додалися до опалення у кількості 177,3397 Гкал за 5 місяців опалювального періоду - за період з листопада 2020 року по березень 2021 року, враховуючи показники лічильників, також просив надати список квартир, які у вказаний період сплатили за гарячу воду і які суми.

14.06.2021 року відповідач повідомив позивача на його лист № 650 від 11.05.2021 року (а.с. 43-44), що житловий будинок АДРЕСА_2 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії на вводі інженерних мереж теплопостачання в будівлю відповідно до показників якого здійснюється розподіл обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами згідно методики, визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами у порядку визначеною Методикою; надав інформацію про розподіл теплової енергії по житловому будинку та інформацію про оплату мешканцями за гарячу воду за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року, вказано про корегування обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води за березень 2021 року (38,239 Гкал) проведеної у квітні 2021 року.

Також позивач 04.11.2021 року, 15.12.2021 року звертався до міського голови м. Черкаси Бондаренка А.В. з листами № 155, №159 (а.с. 45-46, 47-48), в яких просив сприяння для вирішення питання з відповідачем щодо повернення позивачу безпідставно сплачених мешканцями будинку АДРЕСА_2 коштів за послугу підігріву гарячої води у їх будинку за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року.

23.12.2021 року виконавчий комітет Черкаської міської ради листом № 28762-01-18 (а.с. 49) повідомив позивачу на його звернення, що з урахуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 8,ч. 4 ст. 23 ГК України у Черкаської міської ради, її виконавчих органів відсутні правові підстави втручатись у діяльність суб`єктів господарювання.

Крім того, з метою правильності нарахування комунальних послуг Комунальним підприємством теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради позивач 27.12.2021 року звертався із заявою № 168 до народного депутата України Шпак Л.О., якою скеровано відповідне депутатське звернення Прем`єр-міністру України Денису Шмигалю (а.с. 37-38,50).

31.01.2022 року позивач в листі № 174 (а.с. 34-35) у зв`язку з не проведенням перерахунку відповідачем об`ємів теплової енергії за період з 0.11.2020 року по 01.05.2021 року згідно показників комерційного та двох розподільчих лічильників, просив директора відповідача в черговий раз надати відповідні пояснення мешканцям будинку.

За розрахунком позивача в листопаді 2020 року вартість опалення збільшена на 6,6%, в грудні на 6,1%, в січні 2021 року на 11,2%, в лютому 2021 року на 8,0%, в березні 2021 року - на 12%. Відповідач частково перерахував вартість опалення за березень 2021 року. Позивач вказує на безпідставне відрахування відповідачем з послуги підігріву води 138,806 Гкал. теплоносія та переведення їх до послуги опалення у зв`язку з чим просить повернути подвійно сплачену мешканцями будинку суму 156879 грн. 92 коп.

Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача - Комунального підприємства теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради у визначений позивачем спосіб, а саме шляхом стягнення 156879 грн. 92 коп. вартості 138,806 Гкал, сплачених мешканцями будинку АДРЕСА_2 відповідачу за спожиту теплову енергію на підігрів води у період з 01 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.п. 1, 4, ч.ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади АР Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1, п.п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності. Крім того, спірні правовідносини знаходяться в сфері регулювання Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», прийнятих на їх виконання інших нормативних актів, які з урахуванням предмету спору є спеціальними.

За приписами частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм частини 6 та частини 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Згідно з нормами цього Закону:

об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (абз. 2, 4 ч. 1 ст. 1);

об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону (ч.ч. 1, 4, 6 ст. 4);

об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку (ч. 1 ст. 6);

статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено умови, наведені в цій статті (ч. 1 ст. 7);

органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори) (ч.ч. 1, 2 ст. 10);

співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом (п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 14);

співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням (п.п. 1, 2, 6, 10 ч. 1 ст. 15);

особи, винні у: недотриманні вимог цього Закону; порушенні статуту об`єднання та протидії його виконанню; несуть цивільну, кримінальну, адміністративну відповідальність відповідно до закону (п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 29).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

До житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (стаття 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Вузол комерційного обліку це вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом (п.4 ч. 1 ст. 1 Закону).

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії (Правила-1), що затверджені постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року, визначено, що Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до ст. 4 Правил-1 послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. У разі коли приготування гарячої води здійснюється з використанням наявного у будівлі індивідуального теплового пункту, який не переданий у володіння та/або користування виконавцю, то відносини між суб`єктом господарювання та споживачами повинні регулюватися відповідно до цих Правил у частині постачання теплової енергії для приготування гарячої води.

Згідно з ст. 5 Правил-1 виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам:

за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача;

за договором з колективним споживачем, колективним договором, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі).

Правилами надання послуги з постачання гарячої води (Правила-2), що затверджені постановою КМУ № 1182 від 11.12.2019 року, визначено, що Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання гарячої води (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання гарячої води (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем гарячої води, порядок оплати.

Згідно з ст. 4 Правил-2 послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір), та вимогами цих Правил.

Відповідно до Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Мінрегіонбуду від 09.08.2018 року № 206, - вузлами комерційного обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у житлових та нежитлових будівлях.

Вузол комерційного обліку встановлюється на стороні споживача на межі майнової належності у точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж відповідних внутрішньобудинкових інженерних систем будівлі, а в разі неможливості встановлення - в іншому місці якомога ближче до точки приєднання.

Відповідно до Постанови КМУ від 03.10.2007 року № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», межа балансової належності (відповідальності) - межа розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем;

Відповідно до Наказу Мінрегіонбуду від 15.08.2018 року № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За змістом положень статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України, передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладені обставини справи суд вбачає, що в будинку АДРЕСА_2 централізоване постачання гарячої води відсутнє, для забезпечення мешканців будинку вода підігрівається в водопідігрівальних установках, що встановлені в 3 і 9 під`їздах, для цього використовується теплоносій, який подається від мережі опалення відповідачем, послуга постачання теплової енергії мешканцям будинку надавалась на підставі типових договорів з індивідуальним споживачем.

22.07.2016 року проведено державну реєстрацію юридичної особи позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1, 08.07.2020 року загальними зборами позивача вирішено обрати надавачем послуги з постачання гарячої води колективного споживача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1, на рахунок якого і здійснювати оплату за вказану послугу. На виконання цього рішення для обліку спожитої теплової енергії будинок обладнано трьома вузлами комерційного обліку теплової енергії, а саме: в 9 під`їзді встановлено загальний МВТ-2М 47139, в 3 під`їзді SKYLAR 024476 (ГВП 1-7) під`їзди, в 9 під`їзді SKYLAR 024482 (ГВП 8-9) під`їзди.

01.04.2021 року позивачем - Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1 укладено з відповідачем - Комунальним підприємством теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради типовий договір з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії № 742, за умовами якого відповідач, як виконавець, зобов`язався надавати позивачу, як колективному споживачеві, послугу з постачання теплової енергії для приготування гарячої води, а колективний споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Оплату послугу з постачання теплової енергії для опалення члени об`єднання продовжують сплачувати по договорам з індивідуальними споживачами. З дати набрання чинності договором № 742 від 01.04.2021 року припинили дію договори з індивідуальними споживачами в частині надання їм послуги постачання теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води.

Відтак, вимога позивача до відповідача про стягнення 156879 грн. 92 коп. вартості 138,806 Гкал, сплачених власниками квартир будинку АДРЕСА_2 відповідачу за спожиту теплову енергію на підігрів води у період з 01 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року, до укладення сторонами договору з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії № 742 від 01.04.2021 року, не стосується прав і обов`язків позивача, за відсутності доказів представництва ним осіб, що здійснювали спірну оплату.

При проведенні розрахунку розміру заявленої до стягнення вартості спірної послуги позивачем помилково застосовано тариф на спірну послугу із договору № 742 від 01.04.2021 року, що ставить під сумнів правильність цього розрахунку.

Додані до позовної заяви листи-звернення позивача до керівника юридичної особи відповідача, як виконавця послуг, та засновників юридичної особи відповідача свідчать про наявність між сторонами спору щодо кількості, якості і вартості поставленої теплової енергії, містять вимогу про проведення її перерахунку, але обраний у позові спосіб захисту не відповідає зазначеним вимогам, не узгоджується з правами і обов`язками сторін договору енергопостачання, вищенаведеним нормам законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Необхідною умовою застосування судом обраного позивачем способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд надає перевагу запереченням відповідача, викладеним у його заявах по суті справи, а позов визнає необґрунтованим, недоказаним і з підстав, заявлених у ньому, у його задоволенні відмовляє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України судові витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Гоголя 137-1 до Комунального підприємства теплових мереж Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради про стягнення 156879 грн. 92 коп. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.07.2022 року.

Суддя В.М. Грачов