РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2022Справа № 910/11414/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши справу за правилами загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології в будівництві»

до Київської міської ради

про укладення додаткової угоди.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 11.07.2022.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології в будівництві» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання поновленим з 04.06.2019 договору оренди земельної ділянки від 19.05.2004, укладеного між ТОВ «Сучасні технології в будівництві» і Київською міською радою, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за № 91-6-00265, на той самий строк і на тих самих умовах та визнання укладеною між ТОВ «Сучасні технології в будівництві» і Київською міською радою додаткової угоди про поновлення договору у наведеній позивачем редакції.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що після закінчення строку дії вказаного договору ТОВ «Сучасні технології в будівництві» продовжує користуватися об`єктом оренди, виконуючи при цьому зобов`язання орендаря за таким правочином належним чином; протягом одного місяця після закінчення строку дії договору відповідач не направляв позивачеві листа-повідомлення із запереченнями щодо його поновлення; протягом більше ніж одного року з моменту закінчення строку дії договору відповідач зволікає в укладенні додаткової угоди про його поновлення, у зв`язку з чим, за твердженням позивача, вказаний договір оренди земельної ділянки є поновленим з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на тих самих умовах і на той самий строк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021, позовні вимоги задоволено повністю.

Вказані рішення судів мотивовані тим, що доказів про неналежне виконання орендарем своїх зобов`язань в частині оплати орендної плати відповідач суду не надав; матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач не приступив до використання спірної земельної ділянки згідно з умовами договору; у встановлений чинним законодавством строк позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору та долучив до вказаного листа підписаний та скріплений печаткою з боку орендаря проект додаткової угоди про поновлення договору; станом на дату розгляду справи по суті орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, а орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору; з огляду на наявність усіх юридичних фактів, необхідних для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», позовні вимоги є обґрунтованими.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.11.2021 у справі № 910/11414/20 касаційну скаргу Київської міської ради задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 і рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 910/11414/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Верховний Суд при направлені даної справи на новий розгляд до Господарського суду міста Києва зазначив, що поновлення договору оренди землі в судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави для продовження орендних прав і обов`язків. Належним і ефективним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису закону про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді. Верховний суд вказав, що у межах розгляду цієї справи ефективним засобом захисту порушених прав орендаря буде задоволення лише однієї позовної вимоги - про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції не погодився з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову в частині позовної вимоги про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, оскільки такий висновок не ґрунтується на вимогах законодавства.

Щодо позовної вимоги про укладення між сторонами додаткової угоди про поновлення договору оренди у наведеній позивачем редакції Верховний Суд вказав, що при розгляді справ щодо поновлення договору оренди земельної ділянки суди повинні звертати увагу, серед іншого, і на дотримання орендарем установлених Законом України «Про оренду землі» та договором строків повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. З норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що строк для повідомлення орендодавця орендарем, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, встановлюється умовами договору. На випадок відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Тому перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі. Верховний Суд зазначив, що попередніми судовими інстанціями не надано оцінку виконанню позивачем умов пункту 11.7 договору оренди землі стосовно строків повідомлення орендодавця про бажання укласти договір на новий строк, а суд касаційної інстанції з урахуванням приписів ст. 300 ГПК України позбавлений можливості з`ясувати усі істотні обставини справи щодо направлення орендарем листа-повідомлення про поновлення договору оренди на новий строк, від чого безпосередньо залежить вирішення питання про обґрунтованість позову в частині визнання додаткової угоди укладеною.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 справу № 910/11414/20 прийнято до провадження у складі судді Господарського суду міста Києва Алєєвої І.В. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі. Розгляд справи відкладено на 31.01.2022. Запропоновано сторонам надати пояснення по суті спору з урахуванням постанови Верховного Суду від 10.11.2021 у даній справі.

26.01.2022 від позивача через канцелярію суду в поряду ч. 2 ст. 46 ГПК України надійшла заява про відмову від позову в частині позовних вимог, в якій позивач просив прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про визнання поновленим з 04.06.2019 договору оренди земельної ділянки від 19.05.2004, укладеного між ТОВ «Сучасні технології в будівництві» та Київською міською радою, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за № 91-6-00265, на той самий строк і на тих самих умовах.

Провадження у справі в частині вимоги позивача визнати поновленим з 04.06.2019 договір оренди земельної ділянки від 19.05.2004, укладеного між ТОВ «Сучасні технології в будівництві» та Київською міською радою, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за № 91-6-00265, на той самий строк і на тих самих умовах, просив закрити.

Крім того, 26.01.2022 від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології в будівництві» про часткову відмову від позову задоволено. Провадження у справі № 910/11414/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології в будівництві» до Київської міської ради в частині вимоги визнання поновленим з 04.06.2019 договору оренди земельної ділянки від 19.05.2004, укладеного між ТОВ «Сучасні технології в будівництві» та Київською міською радою, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за № 91-6-00265, на той самий строк і на тих самих умовах, закрито.

З урахуванням заяви позивача про часткову відмову від позову та вказаної ухвали господарського суду, остаточними позовними вимогами у даній справі є визнання укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології в будівництві» та Київською міською радою додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки № 91-6-00265, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології в будівництві» та Київською міською радою від 19.05.2004, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004, у редакції запропонованій позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 відкладено підготовче засідання на 21.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2022. Явка сторін в судове засідання 28.02.2022 обов`язковою не визнавалась.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

За наведених обставин призначене на 28.02.2022 судове засідання з розгляду справи не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

З урахуванням викладеного, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 призначено судове засідання на 27.06.2022.

08.06.2022 від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 27.06.2022 під розписку, підписану уповноваженими учасниками справи, було відкладено розгляд справи на 11.07.2022.

Представник позивача у судовому засіданні 11.07.2022 надав свої усні пояснення та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.07.2022 заперечив проти задоволення позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.07.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2004 між ТОВ «Сучасні технології в будівництві» (орендар) та Київською міською радою (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за № 91-6-00265, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець, на підставі п. 1 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 року № 121-12/994 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - проспект Перемоги, 22 у Шевченківському районі м. Києва; розмір - 403 кв.м; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з торговельно-офісними приміщеннями та підземним паркінгом на 15 машиномісць; кадастровий номер - :88:137:0005.

Передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі об`єкта оренди в момент державної реєстрації цього договору. Право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору (п.п. 6.1, 6.2 договору).

Згідно з п.п. 8.2, 8.4 договору орендодавець зобов`язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам цього договору, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, своєчасно вносити орендну плату.

Також між сторонами було складено та підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.02.2004 та акт приймання-передачі земельної ділянки від 04.06.2004.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що договір укладено на 15 років.

Відповідно до п. 11.7. Договору, після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Матеріалами справи підтверджується, що 18.03.2019 позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки (вх. № КОП-1348 до справи А26815).

Листом (вих. № 570202/2-10124 від 25.05.2019) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у відповідь на лист позивача від 18.03.2019 повідомив, що для подальшого опрацювання питання щодо можливості підготовки відповідного проекту рішення Київської міської ради або висновку постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування необхідно документально підтвердити виконання умов передачі земельної ділянки за договором оренди, надати пояснення щодо завершення забудови земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією тощо.

20.06.2019 на виконання вимог Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), викладених в листі від 25.05.2019 № 570202/2-10124, орендарем було направлено лист № 2-20/06-19 із запитуваною інформацією та відповідними документами.

23.07.2019 листом № 05716-13666 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив орендаря, що відомості, які викладено в листі останнього № 2-20/06-19 від 20.06.2019 буде враховано при розгляді листа орендаря № КОП-1348 від 18.03.2019.

12.02.2020 орендар звернувся до орендодавця з листом № 12-02/20-01 щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 04.06.2004 № 91-6-00265.

Позивач звертає увагу суду на тому, що ним не було отримано від Київської міської ради будь-якого повідомлення щодо розгляду листа-повідомлення орендаря про поновлення договору оренди земельної ділянки (вх. № КОП-1348 від 18.03.2019), а також орендодавцем не було надано відповіді щодо поновлення чи заперечення у поновленні дії договору оренди, з огляду на що належне оформлення пролонгації такого договору не відбулося.

Посилаючись на те, що ТОВ «Сучасні технології в будівництві» продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, виконуючи при цьому усі зобов`язання орендаря за таким правочином, а протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди ним не було отримано від відповідача будь-якого листа-повідомлення про заперечення у поновленні строку такого договору, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Як вже було встановлено господарським судом, договір оренди земельної ділянки було укладено 19.05.2004 та зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за № 91-6-00265.

Згідно з пунктом 3.1. Договору договір оренди земельної ділянки укладений на 15 років.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (що діяла на момент укладення договору оренди земельної ділянки) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії договору оренди земельної ділянки розпочався 04.06.2004, тобто з моменту його державної реєстрації та сплив 04.06.2019.

Пунктом 11.7 Договору визначено, що після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, сторони договору його умовами чітко визначили строк, у який орендар повинен повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

18.03.2019 позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки № КОП-1348 та долучив до вказаного листа проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, підписаний та скріплений печаткою з боку орендаря.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31.08.2021 по справі № 903/1030/19 вказала, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

Отже, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі») (п. 33 - 37 Постанови ВП ВС № 903/1030/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18.

З приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що строк для повідомлення орендодавця орендарем, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, встановлюється умовами договору. На випадок відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Тому перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі. Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 10.11.2020 № 915/1796/19, від 19.11.2020 № 914/236/18, від 20.01.2021 № 915/892/20, від 10.11.2021 № 910/11414/20.

Умовами договору Оренди встановлено строк дії договору 15 років. Судом встановлено строк його дії з 04.06.2004 по 04.06.2019.

З урахуванням закінчення строку дії договору, позивач 18.03.2019 звернувся до Київради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Однак, з урахуванням положень пункту 11.7. Договору оренди земельної ділянки орендодавець мав направити лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії цього договору, тобто до 04.03.2019.

З викладеного вбачається, що позивач звернувся до відповідача про поновлення договору оренди земельної ділянки поза межами тримісячного строку встановленого п. 11.7. Договору оренди земельної ділянки.

Про вказаний факт не заперечує сам позивач у своїх письмових пояснення на позовну заяву, що надійшли через канцелярію суду 26.01.2022 вх. № 01-37/6071/22, в яких позивач зазначає - «ТОВ «Сучасні технології в будівництві» звернувся до орендаря не за три, а за два з половиною місяці до його закінчення».

Відповідно до п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що переважне право на поновлення договору оренди землі можливе лише за умови дотримання орендарем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє таке право, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення в строк не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору (п. 11.7. Договору), суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення переважного права позивача на укладення договору оренди землі з власником земельної ділянки на новий строк, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача в разі відмови в позові.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи направлення Верховним Судом у даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021, з урахуванням відмови в задоволенні позову під час нового розгляду справи, витрати відповідача за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції та за подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції, у відповідності до положень ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ В БУДІВНИЦТВІ» (02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ МАГНІТОГОРСЬКА, будинок 1, кімната 308, ідентифікаційний код 32345692) на користь КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (01044, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 8408 (вісім тисяч чотириста вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.07.2022.

Суддя Алєєва І.В.