ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2022 року м.Харків Справа № 913/18/22
Провадження №18/913/18/22
Господарський суд Луганської області у складі судді Корнієнко В.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи)
справу за позовом Акціонерного товариства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль»
до відповідача Приватного підприємства «Сівєрь»
про стягнення 142220,03 грн
Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:
- згідно інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача (ПП «Сівєрь»): м. Сєвєродонецьк, смт. Сиротине, вул. Некрасова, 85;
- спочатку відповідач орендував нежиле приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54, згідно договору на оренду нежитлового приміщення від 02.01.2002 № 137;
- на підставі заяви відповідача від 14.10.2002 № 538 між ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (позивач, Енергопостачальна організація) та ПП «СІВЄРЬ» (відповідач, Споживач) був укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.11.2002 № 828 (далі Договір);
- відповідно до п. 1 Договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов;язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а Споживач зобов;язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором;
- відповідно до п. 2.1 Договору теплова енергія постачається Споживачу у вигляді гарячої води на опалення в період опалювального сезону у приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54, загальною площею 42,4 кв.м;
- відповідно до п. 6.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць;
- згідно з п.10.1, 10.2 Договору, цей договір набуває чинності з 21.10.2002 та діє до 21.10.2003; Договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін;
- 30.12.2004 ПП «СІВЄРЬ» стало власником нежитлового приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54, що підтверджується листом Сєвєродонецької міської ради від 08.01.2013 № 23;
- відповідач звертався з заявою про розірвання вищезазначеного договору (листи від 21.09.2007 № 543, від 15.10.2007 № 625);
- відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного між споживачем і виконавцем у письмовій формі, не є підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг з централізованого опалення, оскільки цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є фактичне надання послуг;
- між сторонами виникли правовідносини, які, за відсутності письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007;
- таким чином, між ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» та ПП «СІВЄРЬ» склалися фактичні договірні
відносини, відповідно до яких сторони взяли на себе наступні зобов`язання: ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» - надавати послуги з теплопостачання, а ПП «СІВЄРЬ» - дотримуватись Правил з надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення та своєчасно оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами на підставі відкритого на його ім`я особового рахунку;
- відсутність письмового договору не є підставою для звільнення від оплати боргу, оскільки
законодавець не ставить такий обов`язок з оплати спожитих комунальних послуг в залежність від укладення письмового договору;
- крім цього ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» направляло на адресу відповідача договір на постачання теплової енергії в гарячій воді але відповідач уклонився від його підписання (лист від 19.01.2012 № 16-6);
- в опалювальних сезонах:
- 2009-2010 років: у періоді з листопад 2009 року по квітень 2010 року;
- 2010-2011 років: у періоді з жовтень 2010 року по квітень 2011 року
- 2011-2012 років: у періоді з листопад 2011 року по квітень 2012 року
- 2012-2013 років: у періоді з жовтень 2012 року по квітень 2013 року
- 2013-2014 років: у періоді з жовтень 2013 року по квітень 2014 року,
- 2014-2015 років: у періоді з жовтень 2014 року по квітень 2015 року,
- 2015-2016 років: у періоді з жовтень 2015 року по квітень 2016 року,
- 2016-2017 років: у періоді з жовтень 2016 року по березень 2017 року,
- 2017-2018 років: у періоді з жовтень 2017 року по квітень 2018 року,
- 2018-2019 років: у періоді з листопад 2018 року по квітень 2019 року,
- 2019-2020 років: у періоді з листопада 2019 року по квітень 2020 року
- боржнику у спірному періоді з листопада 2009 року по квітень 2020 року щомісяця (надавалися рахунки, які є одночасно актами передавання - приймання (надання послуг з централізованого опалення), та які у розумінні ст. 530 ЦК України, є вимогою про сплату боргу;
- за період з листопада 2009 року по квітень 2020 року відповідач не здійснив жодної оплати за надані послуги на користь позивача;
- на підставі ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та
Відповідач відзивом на позов від 28.01.2022 проти позову заперечує посилаючись на його необґрунтованість, відповідач заявив про застосування позовної давності і зокрема вказав наступне:
- відповідач не є ані орендарем, ані користувачем, ані власником нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54;
- відповідач не отримував від позивача послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі щодо нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54;
- 16.03.2010 відповідач передав безоплатно вказане нежиле приміщення (за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54) у власність фізичній особі ОСОБА_1 ;
- разом з передачею цього приміщення новому власнику ОСОБА_1 , виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради присвоїв вказаному нежитловому приміщенню адресу: АДРЕСА_1 ;
- з 16.03.2010 відповідач не мав ніякого відношення до даного приміщення та не користувався послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води;
- у зв`язку з тим, що 30.09.2020 на території Станично-Луганського, Новоайдарського, Сєвєродонецького районів, в тому числі у смт. Сиротине була пожежа, будинок власника ОСОБА_1 , який був розташований за адресою АДРЕСА_2 був повністю знищений;
- в даному будинку згоріли документи щодо придбання у власність 16.03.2010 ОСОБА_1
нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- за цією ж адресою ( АДРЕСА_2 ) була також зареєстрована юридична адреса відповідача;
- 10.10.2017 ОСОБА_1 передав безоплатно, а ОСОБА_2 прийняв у власність нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , оформлено це договором дарування нежилого приміщення, зареєстрованим у реєстрі за № 1000 приватним нотаріусом Короткевич О.Г.;
- у п. 4 договору дарування нежилого приміщення від 10.10.2017 вказано, що нежиле приміщення, яке відчужується за цим договором, належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Сєвєродонецькою міською радою 15.03.2010 на підставі рішення виконавчого комітету від 09.03.2010 за номером 415; право власності зареєстровано в комунальному підприємстві «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» 16.03.2010, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 25577361; реєстраційний номер 8782582; номер запису 222; в книзі 2 дод.;
- оформлюючи договір дарування нежилого приміщення від 10.10.2017, яким колишній власник цього приміщення ОСОБА_1 передав у власність безоплатно нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 новому власнику ОСОБА_2 , нотаріус усвідомилась у тому, що ОСОБА_3 був власником даного нежилого приміщення з 16.03.2010;
Щодо застосування позовної давності:
- позивач просить стягнути з відповідача оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з листопада 2009 року по квітень 2020 року;
- відповідач у своєму відзиві довів, що з 16.03.2010 він не є ані орендарем, ані користувачем, ані власником нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та не отримував від позивача ніяких житлово-комунальні послуг;
- за вимогами про стягнення боргу та санкцій за період з листопада 2009 року по 16.03.2010 сплинула позовна давність, яку слід застосувати.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2022 справу передано на розгляд судді Корнієнко В.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/18/22.
На підставі ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:
Фактичні обставини встановлені судом:
- відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача (ПП «Сівєрь») є
- засновниками ПП «Сівєрь» є дві фізичної особи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) розмір частки 90 та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) розмір частки 10;
- на підставі договору на оренду нежилого приміщення від 02.01.2002 № 137 відповідач орендував нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , у Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради;
- на підставі листа відповідача від 14.10.2002 № 44 між ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (позивач, Енергопостачальна організація) та ПП «Сівєрь» (відповідач, Споживач) був укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.11.2002 № 828 (далі Договір);
- відповідно до п. 1 Договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором;
- згідно з п.п. 10.1, 10.2 Договору, цей договір набуває чинності з 21.10.2002 та діє до 21.10.2003; Договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін;
- 30.12.2004 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , було відчужене Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради за договором купівлі- продажу Приватному підприємству «Сівєрь» (відповідачу), що витікає з листа голови міста Сєвєродонецьк від 08.01.2013 № 23;
- листом від 19.09.2007 № 15 відповідач звернувся до позивача з заявою про розірвання договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.11.2002 № 828 (за місяць до закінчення строку його дії п. 10.2. Договору) у зв`язку з невикористанням підприємством цього приміщення;
- 16.03.2010 відповідач передав безоплатно вказане нежитлове приміщення у власність фізичній особі ОСОБА_1 (одному із засновників ПП «Сівєрь»);
- право власності на вказане нежитлове приміщення зареєстровано за ОСОБА_1 в комунальному підприємстві «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» 16.03.2010, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 25577361; реєстраційний номер 8782582; номер запису 222, що витікає з п. 4 договору дарування нежилого приміщення від 10.10.2017;
- відповідач зазначив, що будинок ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому також знаходилося ПП «Сівєрь» та докутменти щодо придбання у власність 16.03.2010 ОСОБА_1 нежилого приміщення,
знищений у наслідок пожежі 30.09.2020;
- 10.10.2017 за договором дарування нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г., ОСОБА_1 подарував вказане приміщення ОСОБА_2 .
Вказані факти підтверджуються поданими сторонами письмовими доказами (завіреними копіями документів): витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; договором на оренду нежилого приміщення від 02.01.2002 № 137; листом відповідача від 14.10.2002 № 44; договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.11.2002 № 828; листом голови міста Сєвєродонецьк від 08.01.2013 № 23; листом відповідача від 19.09.2007 № 15; договором дарування нежилого приміщення від 10.10.2017.
Як вбачається із вищенаведених матеріалів справи, нежитлове приміщення, яке опалювалося позивачем вибуло із відання відповідача 16.03.2010. Власником цього приміщення з 16.03.2010 став один із засновників ПП «Сівєрь» громадянин ОСОБА_1 , який 10.10.2017 подарував вказане приміщення гр. ОСОБА_2 .
Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.11.2002 № 828, укладений між сторонами у справі, припинився 21.10.2007 із закінченням строку його дії (договір пролонговувався поки відповідач листом від 19.09.2007 № 15 не заявив про його припинення).
Позивач вказані обставини не спростував, доказів, у підтвердження своїх доводів, про те, що саме відповідач ПП «Сівєрь» отримував теплову енергію в гарячій воді (централізоване опалення) на об`єкті нежитлове приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 54, суду не подав.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за
період з 16.03.2010 по 30.04.2020, а також втрат від інфляції, трьох процентів річних та пені,
слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позивачем факту постачання відповідачу теплової
енергії в гарячій воді (централізоване опалення).
У задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.11.2009 по 15.03.2010, а також втрат від інфляції та трьох процентів річних, слід відмовити у зв`язку із спливом позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК
Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
У відзиві на позовну заяву від 28.01.2022 відповідач заявив про застосування позовної давності.
Позивачем пред`явлено позов 30.12.2021, що підтверджується штампом пошти на конверті в якому позовна заява надійшла до суду.
Позовна давність за вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.11.2009 по 15.03.2010 сплила відповідно в період з 01.11.2012 по 15.03.2013.
Відповідно до ст. ст. 123 , 129 ГПК України судові витрати (витрати на судовий збір)
покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 86 , 123 , 129 , 232 , 233 , 237 , 238 , 240, 241 Господарського процесуального кодексу України , суд
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судові витрати (витрати на судовий збір) покласти на позивача.
Датою ухвалення судового рішення є дата складання повного рішення 08 липня 2022 року. Рішення може бути оскаржене протягом 20 днів із вказаної дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Суддя Владислав Корнієнко