ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 року м.Дніпро Справа № 908/2010/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 (повне рішення складено 30.11.2021, суддя Колодій Н.А.) у справі №908/2010/21

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Віват Інвест, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія ЮНІВЕС, м. Київ

про стягнення 30 067,27 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Віват Інвест на свою користь 30 067,27 грн боргу, 2 270,00 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на правову допомогу (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.08.2021).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування відповідно до умов договору страхування наземного транспорту №2369/17-Т/ЗП120 відшкодувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіто Світ» витрати на ремонт автомобіля марки «ЗАЗ Sens», д/н НОМЕР_1 в сумі 78 466,02 грн, який зазнав пошкоджень в результаті ДТП, яке сталося 24.08.2018 у м. Запоріжжя за участю автомобіля «Renault Master», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху; Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» за полісом №АК/7573761 та з урахуванням угоди від 30.05.2019 відшкодовано позивачу страхове відшкодування в сумі 43 558,88 грн; невідшкодованою є частина збитків у розмірі 30 067,27 грн, яку має сплатити відповідач відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Віват Інвест на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування страхове відшкодування в сумі 1 000, 00 грн, судовий збір у сумі 75, 50 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 166, 29 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що угодою про здійснення страхового відшкодування від 30.05.2019, яка укладена між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС», визначений розмір страхового відшкодування (43 558,88 грн) і вона виконана в повному обсязі, тому наявні правові підстави лише для стягнення франшизи в сумі 1 000,00 грн, інформації про врахування якої угодою від 30.05.2019 немає; витрати на професійну правничу допомогу позивача визнані судом обґрунтованими, співрозмірними та розумними, задоволені частково з урахуванням принципу пропорційності відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21, ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 34 907,14 грн відшкодування витрат, заподіяних позивачу, судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 2 270,00 грн, судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 3 405,00 грн та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального права;

- судом першої інстанції не була надана належна правова оцінка угоді про здійснення страхового відшкодування від 30.05.2019 в частині визначення (розрахунку) різниці, на яку позивач не мав права пред`являти претензії до відповідача;

- судом першої інстанції зроблено висновки виключно на підставі відзиву на позовну заяву, який не має ані законодавчого, ані документального підтвердження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2022 для розгляду справи № 908/2010/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 зазначеною колегією суддів поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21; зупинено дію рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21; розгляд апеляційної скарги визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Зазначену ухвалу суду Товариство з обмеженою відповідальністю Віват Інвест отримало поштою 18.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №308, процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Приватне акціонерне «Страхова компанія «ЮНІВЕС» ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 у справі №908/2010/21 отримало 15.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №324, процесуальним правом на подання пояснень щодо апеляційної скарги не скористалося.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіто Світ» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2369/17- Т/ЗП120, згідно якого страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «ЗАЗ Sens», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (п. 22.2.2. договору).

24.08.2018 о 08.20 год. у м. Запоріжжя на вул. І. Сікорського-Полякова сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Master», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «ЗАЗ Sens», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Renault Master», що підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2018 по справі пр. 1-кп/336/617/2018.

Згідно звіту № 28 від 25.01.2019, наданого суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ЗАЗ Sens», д/н НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягали заміні, склала 59 278,49 грн, без урахування 85 584,83 грн, що перевищує 70% риночної вартості без урахування аварійних пошкоджень (103 466,02 грн) та згідно з п. 31.5 договору є конструктивною загибеллю ТЗ.

Відповідно до п. 27.8 договору сума страхового відшкодування при повній загибелі ТЗ сплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, вказаної в розділі 10 договору (105 000,00 грн) за вирахуванням вартості залишків ТЗ, та встановленої згідно розділу 12 договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно Польське підприємство «Автоонлайн Україна» чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту /пропозиції на ринку).

Вартість залишків ТЗ за найвищою пропозицією, яку запропонувало Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудатекс Україна», склала 25 000,00 грн.

У зв`язку з викладеним, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно страхового акту №006.01174818-1 сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіто Світ» страхове відшкодування в сумі 78 466,02 грн (103 466,02 грн - 25 000,00 грн), що підтверджується платіжним дорученням №8967469 від 18.02.2019.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7573761 від 22.08.2018, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС», застрахована відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват Інвест»; забезпечений транспортний засіб автомобіль «Renault Master», д/н НОМЕР_2 ; страхова сума за шкоду, заподіяну майну (ліміт відповідальності) 100 000,00 грн; розмір франшизи 1 000,00 грн.

30.05.2019 між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» укладена угода про здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої за даним страховим випадком Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» визнано претензійні вимоги на суму 48 398,75 грн із заявленої суми регресної вимоги 78 466,02 грн, узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування становить 43 558,88 грн.

31.05.2019 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 43 558,88 грн.

Позивач, посилаючись на положення ст. ст. 1172, 1194 Цивільного кодексу України, вважає наявними правові підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват Інвест», як роботодавця ОСОБА_1 , різниці між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування, визнаного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС», з урахуванням умов угоди від 30.05.2019, яка становить 30 067,27 грн.

Вказане стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 2369/17- Т/ЗП120 від 22.12.2017 у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 78 466,02 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 8967469 від 18.02.2019.

За змістом ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 2369/17- Т/ЗП120 від 22.12.2017, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», яким застраховано цивільно правову відповідальність за полісом № АК/7573761, у межах фактичних затрат.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається зі змісту полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7573761 від 22.08.2018, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС», застрахована відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват Інвест»; забезпечений транспортний засіб автомобіль «Renault Master», д/н НОМЕР_2 ; страхова сума за шкоду, заподіяну майну (ліміт відповідальності) 100 000,00 грн; розмір франшизи 1 000,00 грн.

Таким чином, страхове відшкодування в сумі 78 466,02 грн повністю покривається полісом №АК/7573761 від 22.08.2018 з урахуванням франшизи.

30.05.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування (надалі - угода).

Пунктом 1 угоди сторони домовилися, що укладанням цієї угоди ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» визнає обґрунтованими майнові вимоги, в тому числі за дослідженим страховим випадком, які виникли на підставі ст. 27 Закону україни «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; сума регресної вимоги - 78 466,02 грн, розмір страхового відшкодування, розрахований в порядку ЗУ «Про ОСЦПВ», - 48 398,75 грн та узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування 43 558,88 грн.

Згідно п. 2.2.2 угоди після сплати платником суми страхових відшкодувань у розмірі, визначеному п.3.1 цієї угоди компанія відмовляється від будь-яких претензій до платника по виконанню зобов`язань відносно страхових випадків, зазначених в п.1 даної угоди та гарантує, що в подальшому до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не буде мати претензій щодо розміру компенсації завданих збитків за страховими випадками, визначеними в п.1 цієї угоди.

Пунктом 2.2.3 угоди сторони визначили, що позивач відмовляється від вимог до заподіювачів шкоди (водіїв) та /або власників транспортних засобів, відповідальність яких застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», на суму, яка складає різницю між розміром страхового відшкодування, розрахованого в порядку ЗУ «Про ОСЦПВ», та узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування.

Пунктом 3.2 угоди сторони встановили, що кошти повинні бути сплачені платником (ПрАТ «СК «ЮНІВЕС») в строк до 31.05.2019 (включно). Днем сплати вважається день списання коштів з рахунку платника.

Таким чином, підписавши угоду, страхові компанії домовилися щодо розміру та порядку страхового відшкодування.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов угоди ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» перерахувало регрес за страховим відшкодуванням в сумі 43 558,88 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 35305 від 31.05.2019.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна або розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту ( стаття 654 Цивільного кодексу України).

Позивачем не було надано суду належних доказів, які б свідчили про розірвання сторонами угоди в двосторонньому порядку.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя автомобіль «Renault Master", д/н НОМЕР_2 належить ТОВ «Віват Інвест», водій ОСОБА_1 є працівником ТОВ «Віват Інвест» (працює бетоняром), що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 під час ДТП виконував службові обов`язки.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі, якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37 вказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц та від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц.

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому згідно з ч.2 ст. 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові Великої Палати Верховного Суду міститься висновок про те, як саме повинна застосовуватись норма права, а відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» саме Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Враховуючи викладене, а також положення умов угоди від 30.05.2019, апеляційний господарський суд доходить висновку, що підстави для відшкодування відповідачем заявленої позивачем в порядку регресу шкоди в сумі 30 067,27 грн відсутні, оскільки розмір завданої шкоди в сумі 78 466,02 грн не перевищував ліміту відповідальності страховика за полісом №АК/7573761 (100 000,00 грн), тому, підписавши угоду від 30.05.2019, позивач визнав відсутність будь-яких вимог за дослідженим страховим випадком в разі сплати ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» узгодженого розміру страхового відшкодування в сумі 43 558,88 грн. Узгоджене сторонами в п. 2.2.3 цієї угоди не може свідчити про існування у відповідача обов`язку зі сплати страхового відшкодування.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання за страховим полісом №АК/7573761 від 22.08.2018 на умовах угоди від 30.05.2019, тому деліктну відповідальність відповідача не можна вважати такою, що не припинена.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність вимог позивача про необхідність сплати відповідачем 30 067,27 грн, оскільки угодою визначено розмір страхового відшкодування, і вона виконана у повному обсязі.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7573761 передбачено, що франшиза становить 1 000,00 грн; матеріали справи не містять інформації про врахування франшизи за угодою та інших доказів, що сума страхового відшкодування сплачена з урахуванням франшизи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 1 000,00 грн суми страхового відшкодування (франшизи).

Судові витрати у справі №908/2010/21 розподілені судом першої інстанції з урахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених вимог, тому підстави для зміни рішення в цій частині з урахуванням необґрунтованості основних вимог апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21 залишити без змін.

Поновити дію рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 у справі №908/2010/21.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін