ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.2022 р. Справа№ 914/1462/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Фартушка Т.Б.

розглянув матеріали позовної заяви:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м.Дніпро;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф Корми», Львівська область, Львівський район, с.Давидів;

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 263255,75грн.

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/д б/н (вх.№1599) за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф Корми» про стягнення заборгованості; ціна позову: 263255,75грн., з яких 119000грн. заборгованості за договорами перевезення, 9407,95грн. пені, 1103,10грн. 3% річних, 9944,70грн. інфляційних збитків, 123800грн. штрафу.

Підставами позовних вимог Позивач визначає неналежне виконання Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з оплати наданих Позивачем та прийнятих Відповідачем послуг перевезення за Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.01.2022р. №190122, Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022р. №19/10122, Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022р. №17/102 та Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.02.2022р. №18/102.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення на підставі ст.174 ГПК України, зважаючи на наступне.

Згідно п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Отже, процесуальний закон допускає об`єднання декількох позовних вимог в одній позовній заяві, однак такі вимоги повинні відповідати певним умовам (альтернативно):

- пов`язаність між собою підставою виникнення, (варто звернути увагу, що законодавцем застосовується термін підстава в однині), або

- пов`язаність між собою поданими доказами.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Однак, порушенням правил об`єднання вимог є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи.

Зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналогічна правова позиція про застосування норм процесуального права у такий спосіб викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

Підставою заявлення Позивачем позову є неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань, які виникли з чотирьох різних договорів, які укладено між Сторонами, зокрема:

- Разовий договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.01.2022р. №190122;

- Разовий договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022р. №19/10122;

- Разовий договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022р. №17/102;

- Разовий договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.02.2022р. №18/102.

Судом встановлено, що поданий Позивачем позов обґрунтовується порушенням умов чотирьох Договорів (цивільно-правових зобов`язань), тобто чотирьох різних юридичних фактів, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Позивач зазначає про спільний предмет Договорів надання Позивачем послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом Відповідачу.

Проте, кожен з чотирьох Договорів різниться за часом їх укладення та строку їх дії, місцями завантаження і розвантаження, вартістю наданих послуг, маршрутами та умовами здійснення перевезення.

Більше того, у долучених до позовної заяви товарно-транспортних накладних, актах надання послуг, рахунках на оплату та податкових накладних міститься покликання на кожен з окремих Договорів, на підставі та на виконання яких такі товарно-транспортні накладні, акти надання послуг, рахунки на оплату та податкові накладні складено. Відтак, вказані чотири Договори не є ідентичними за їх істотними умовами.

Крім різного предмету Договорів різною є і зазначена в них ціна перевезення. До прикладу, в Разовому договорі на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.01.2022р. №190122 (п 7) та в Разовому договорі на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022р. №17/102 (п.7) та в зазначено вартість перевезення: 33000 б/г з ПДВ, тоді як у Разовому договорі на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022р. №19/10122 (п.7) зазначено вартість перевезення: 21000 б/г з ПДВ, а в Разовому договорі на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.02.2022р. №18/102 (п.7) зазначено вартість перевезення: 32000 б/г з ПДВ.

Строки перевезення за кожним з чотирьох Договорів різні та підтверджуються різними доказами, оскільки за кожним із чотирьох Договорів Сторонами складено окремий Акт надання послуг, а Позивачем виставлено Відповідачу до оплати окремий Рахунок на оплату, які містять покликання на кожен з окремих Договорів, за яким відповідні послуги перевезення надавались.

Крім того, строки дії Договорів є різними.

З врахуванням вищенаведеного, в тому числі висновків суду щодо того, що вказані чотири Договори не є ідентичними за предметом, різними є і зазначені в них ціни та строки перевезення, строки та розміри оплати, строки дії, беручи до уваги, що виконання Сторонами зобов`язань за Договорами підтверджується окремими, складеними на виконання договорів документами, суд приходить до висновку, що в позовній заяві об`єднано вимоги, які виникли з чотирьох різних підстав, що не відповідає першій з наведених вище умов, визначених ч.1 ст. 173 ГПК України (не одна підстава виникнення).

Враховуючи зміст позовних вимог до предмету доказування входить коло обставин, які підтверджують правову позицію Позивача. Такими обставинами у справі про стягнення є, зокрема, виникнення обов`язку сплатити грошові кошти Відповідачем, а також порушення такого обов`язку цією стороною, як підстава до нарахування штрафних санкцій за порушення порядку і строку виконання грошового зобов`язання з оплати наданих Позивачем та прийнятих Відповідачем послуг перевезення за кожним з укладених чотирьох Договорів.

Отже, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за порушення грошових зобов`язань, які виникли з чотирьох різних договорів, обґрунтовує свої вимоги різними доказами, які не пов`язані між собою.

Також, суд зазначає, що Позивачем не обґрунтовано, що позовні вимоги про стягнення заборгованості кожним з чотирьох Договорів є основною і похідною вимогами, оскільки задоволення жодної із цих вимог не залежить від задоволення іншої позовної вимоги.

Таким, чином, заявлені Позивачем позовні вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення, поданими доказами і не є похідними один від одного, Позивачем станом на час подання позову не подано доказів, що здійснення господарських операцій за Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.01.2022р. №190122, Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022р. №19/10122, Разовим договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022р. №17/102 та Разовим підтверджується пов`язаними чи тими ж доказами, як і не подано доказів, що оплата Відповідачем за вказаними Договорами підтверджується пов`язаними чи тими ж доказами, відтак, вимоги про стягнення заборгованості в загальній сумі 263255,75грн. виникли з різних підстав, не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами.

За даних обставин, сумісний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін за кожним із укладених правочинів та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки, за вказаних обставин, заявлення позовних вимог, які виникли з різних підстав та підтверджені різними доказами, вимагає дослідження дійсних правовідносин між сторонами, а відтак, великої кількості вищезазначених доказів, що перешкоджатиме з`ясуванню обставин справи в рамках одного провадження та суттєво утруднить вирішення спору по суті у встановлені ст.195 ГПК України строки, фактично суд буде вимушений розглянути чотири окремі спори.

Окрім цього, суд зазначає, що оскільки фактично Позивачем заявлено вимоги про стягнення по чотирьох окремих договорах, то судом має бути надана правова оцінка виконання сторонами кожного договору окремо, правовідносин сторін по кожному з чотирьох договорів, з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, в тому числі шляхом дослідження строків дії відповідних договорів, відповідності первинних документів умовам укладених правочинів, доказів поставок, їх часткової оплати, строків оплати та періодів її прострочення, відтак і сумісний розгляд об`єднаних Позивачем вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Оскільки Позивачем, усупереч нормі ч.1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України, у Позовній заяві об`єднано декілька вимог, не пов`язаних між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами, не є основними та похідними, тому, згідно з нормою п.2 ч.5 ст.174 ГПК України, наявні підстави для повернення позову.

Також суд зазначає, що частина шоста статті 173 ГПК України передбачає можливість роз`єднання позовних вимог, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Оскільки зазначені вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, то вони не можуть вважатися однорідними, а відтак норми статті 173 ГПК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одній позовній заяві, оскільки вимоги по кожному із договорів стосуються різних правочинів та підтверджується різними доказами, не є основними та похідними, не є однорідними, не можуть бути роз`єднані судом, а відтак, позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/д б/н (вх.№1599 від 05.07.2022р.) і додані до неї документи підлягають поверненню на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог.

При цьому суд звертає увагу Позивача, що відповідно до ч.8 ст.174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Відповідно до вищенаведеного та керуючись ст.ст.12, 20, 60, 162, 173, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/д б/н (вх.№1599 від 05.07.2022р.) і додані до неї документи повернути.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: Позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/д б/н (вх.№1599 від 05.07.2022р.) з доданими документами та поштовим конвертом на 76 аркушах.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Фартушок Т.Б.