ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. Справа№ 910/14513/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 29.06.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 14.12.2021 (повний текст складено 16.12.2021)

у справі №910/14513/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 50 000, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство «Українські новини» (далі - відповідач, скаржник) про визнання недостовірною інформації, зобов`язання вчинити дії, стягнення 50 000, 00 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем поширена недостовірна інформація про позивача, яка порушує його ділову репутацію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позовна заява не містить посилання на докази про порушення відповідачем ділової репутації позивача внаслідок поширення інформації 16.08.2021 в публікації під заголовком «В GlobalMoney» призывают общественные организации с СМИ не принимать участия в атаках, организованных недобросовестными конкурентами», а лише містить посилання на субєктивну думку щодо цього факту. Також скаржник зазначає, що відповідно до статтій 35 ЗУ «Про інформаційні агентства» скаржник звільняється від відповідальності за поширення інформації третіми особами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Чорногуза М.Г., Копитової О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14513/21.

Від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/14513/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 у зв`язку перебуванням судді Копитової О.С. на лікарняному, які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/14513/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 для розгляду справи №910/14513/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Чорногуз М.Г., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 прийнято до провадження у визначеному складі суддів. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21. Призначено справу до розгляду на 10.03.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 у зв`язку перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/14513/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2022 для розгляду справи №910/14513/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бімекс-плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2021 у справі №910/14513/21 прийнято до провадження у визначеному складі суддів. Призначено справу до розгляду на 29.06.2022.

28.06.2022 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 без змін.

Представники позивача та відповідача з`явилися в судове засідання 29.06.2022 та надали пояснення по суті апеляційної скарги.

В судовому засіданні 29.06.2022 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, відповідачем 16.08.2021 на власному інтернет-сайті ukranews.com розміщено інформацію наступного змісту:

«В "GlobalMoney" закликають громадські організації та ЗМІ не брати участі в атаках, організованих недобросовісними конкурентами.

Заява про новий етап атаки з боку конкурентів та закликом не піддаватися на маніпуляції компанія розмістила на своїй сторінці в Фейсбук.

"Неперевірена інформація активно розганяється в ЗМІ та деяких телеграм-каналах. Більшість статей ґрунтується на припущеннях і вигадках. Все це спрямовано на дискредитацію компанії та тиск як на її співробітників, так і на власника" - вважають в "GlobalMoney".

У повідомленні прес-служби відзначають також, що тепер до фейкових новин додалися мітинги, в яких беруть участь в основному студенти не мають поняття ні про саму компанію, ні про її діяльність. У зв`язку з цим, компанія просить активістів уважніше перевіряти інформацію, не піддаватися на маніпуляції опонентів і не брати участі в сумнівних мітингах.

Варто відзначити, що раніше Антимонопольний комітет виніс штраф одному з ключових конкурентів компанії - "Айбокс Банку". Його звинуватили в розсилці фейкових листів з наклепом партнерам "GlobalMoney".

За словами Глави міжобласного територіального відділення АМКУ Олексія Хмельницького, всі тези, які використовувалися "Айбокс банком" для паплюження репутації "GlobalMoney" були маніпуляційними та не мали нічого спільного з дійсністю.

"Мова йде про розсилку інформації про нібито кримінальні виробництва щодо компанії та про нашу роботу на непідконтрольних територіях. Природно, що нічого подібного в реальності немає і бути не може. Це була явна брехня з боку представників "Айбокс банку". А, враховуючи, що сьогодні аналогічні тези транслюють псевдоактівісти та деякі ЗМІ - ми не виключаємо, що за цим стоять всі ті ж люди, просто тепер в "Айбокс банку" працюють через посередників, намагаючись приховати свою причетність"- вважають в компанії.

При цьому в "GlobalMoney" підкреслюють, що компанія веде свою діяльність виключно в рамках українського законодавства і не має ніякого відношення ні до фізичних, ні до юридичних осіб країни-агресора».

За своїм змістом розповсюджена відповідачем інформація не є оціночними судженнями у розумінні статті 30 Закону України «Про інформацію»: оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Факт публікації інформаційного повідомлення наведеного змісту підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Крім того, на момент ухвалення судового рішення у даній справі розміщена відповідачем 16.08.2021 інформація є загальнодоступною за інтернет-адресою https://ukranews.com/ua/news/795339-v-globalmoney-zaklykayut-gromadski-organizatsiyi-ta-zmi-ne-braty-uchasti-v-atakah-organizovanyh.

За твердженням позивача, розміщена відповідачем на власному інтернет-ресурсі (що має загальний доступ необмеженого кола осіб) інформація має недостовірний характер, безпідставно формує негативну суспільну думку щодо нього, дискредитує його як банківську установу на ринку фінансових послуг тощо. Розміщена відповідачем інформація має стверджувальний та чіткий характер та визначає як фактичну обставину організацію позивачем атак на конкурента у поза правові способи.

В свою чергу, заперечуючи позовні вимоги відповідачем заявлено про їх недоведеність в частині нанесення шкоди діловій репутації позивача. Крім того, фактично не заперечуючи факт звинувачення позивача у поширеній інформації у протиправній діяльності, відповідач посилається до правових приписів статті 35 Закону України «Про інформаційні агентства» як на правову підставу звільнення його від юридичної відповідальності за поширення наведеної вище інформації.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Колегією суддів досліджено опубліковане відповідачем інформаційне повідомлення та встановлено, що за своїм змістовним наповненням останнє складається фактично з двох взаємопов`язаних частин: відтворення інформації прес-служби компанії "GlobalMoney" та посадової особи територіального відділення Антимонопольного комітету України у достатньо довільній формі та фактично пряму вказівку на здійснення позивачем протиправної діяльності.

За визначенням статті 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб відповідно до статті 22 цього ж Закону є масовою інформацією. Засобами масової інформації є засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Опублікування інформації у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку є поширенням інформації.

Інформація, в якій стверджується про порушення певно визначеною особою, зокрема, норм чинного законодавства (протиправна діяльність), вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) є негативною інформацією, що порушує право цієї особи на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Таким чином, у даному випадку мова йде про поширення відповідачем негативної інформації про позивача, що спростовує твердження відзиву про недоведеність впливу цієї інформації на його ділову репутацію.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про інформаційні агентства» (покладена в основу відзиву правова підстава звільнення від відповідальності відповідача) інформаційне агентство, суб`єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація:

1) одержана від інших інформаційних агентств або засобів масової інформації і є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих цими агентствами чи засобами масової інформації, та якщо вони були спростовані відповідно до статті 33 цього Закону;

2) міститься у відповіді на запит на інформацію, поданий відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", або у відповіді на звернення, подане відповідно до Закону України "Про звернення громадян";

3) є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб;

4) є результатом внесення змін, скорочень чи редагування продукції інформаційних агентств, здійснених без їх відома розповсюджувачем чи споживачем інформації;

5) законом передбачено звільнення або не притягнення до відповідальності за такі дії.

Посилання скаржника до наведеної правової норми є помилковим, оскільки у даному випадку відсутнє дослівне відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що використання у абзаці п`ятому та шостому інформаційного повідомлення словосполучень «Варто відзначити» та «За словами» прямо визначає відсутність прямої мови (спосіб передачі чужої мови, при якому автор тексту повністю зберігає її лексичні, синтаксичні та стилістичні особливості).

Натомість, розповсюджена відповідачем інформація містить власні твердження про факти реальної дійсності, які явно знаходяться за межами інформації, що міститься у доданих до відзиву джерелах.

Зокрема, абзац п`ятий інформаційного повідомлення відповідача містить пряме твердження про звинувачення позивача Антимонопольним комітетом України у «розсилці фейкових листів з наклепом партнерам "GlobalMoney"».

Зазвичай, при вживанні у тексті слова іншомовного походження фейк (від англійського - Fake) означає підробку чи фальсифікацію. Під словом наклеп - розуміється неправда, поширювана з метою знеславити, зганьбити, заплямувати когось або що-небудь; поширення заздалегідь неправдивих відомостей.

Відповідно, колегія суддів зазначає, що відповідач фактично від власного імені розповсюдив інформацію про системну діяльність позивача у розповсюдженні двох та більше фейкових листів з наклепом, тобто систематично поширював підроблені листи з заздалегідь неправдивими відомостями.

У той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, відповідно до висновків рішення №60/37-р/к від 12.05.2021 адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при розгляді справи №79/60/90-рп/к.20 досліджувався лише один лист позивача №2785/12-б/б-01 від 07.08.2020, який підписано посадовою особою позивача та містить відтиск його печатки.

Таким чином, даний лист не кваліфікувався державним органом як підроблений (фейковий). Крім того, за висновками територіального відділення мова йшла лише про неправдиві та неточні відомості у листі, а не про наклеп (розповсюдження заздалегідь неправдивих відомостей).

Окремо колегія суддів зазначає, що у рішенні регулятора мова йшла лише про один лист. Про один лист зазначав і керівник територіального відділу (як фізична особа) на своїй сторінці у соціальній мережі Фейсбук (відповідно до доданої до відзиву роздруківки). У той же час, відповідачем стверджується про розсилання листів, тобто використано множинну форму слова, що фактично створює сприйняття систематичної у впродовж тривалого часу діяльності.

Колегія суддів погоджується із позивачем, що розповсюджене відповідачем інформаційне повідомлення створює стійке сприйняття факту організації фіктивних мітингів та масового розсилання «фейкових» листів з наклепом саме позивачем у даній справі.

Відповідно, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що твердження абзацу п`ятого розміщеного відповідачем 16.08.2021 на власному інтернет-ресурсі загального користування інформаційного повідомлення негативного наповнення по відношенню до позивача не відповідає фактичним обставинам і не є достовірною.

Верховним судом неодноразово наголошувалось (у тому числі у рішенні Великої Палати Верховного Суду у справі 904/4494/18, рішеннях Верховного суду у справах №910/5117/17, №910/15148/17 тощо) на тому, що статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондується обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Розглядаючи справи зазначеної категорії, суди повинні враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під час розгляду даного спору колегіє суддів встановлено наявність усіх необхідних складових, які підтверджують факт правопорушення.

За правовими приписами статті 33 Закону України «Про інформаційні агентства» громадяни, юридичні особи, державні органи і органи місцевого самоврядування, а також їх уповноважені представники мають право вимагати від інформаційного агентства спростування розповсюджених про них відомостей, що не відповідають дійсності, принижують їх честь та гідність.

Спростування здійснюється інформаційним агентством, яке розповсюдило таку інформацію. Інформація, що не відповідає дійсності, має бути спростована як інформаційним агентством, так і розповсюджувачем цієї інформації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правомірно та обгрунтовано задоволено позовні вимоги про спростування поширеної відповідачем недостовірної інформації повністю у визначений позивачем спосіб. Підстав для скасування рішення в цій частині колегією суддів не вбачається.

За приписами частини другої статті 33 Закону України «Про інформаційні агентства» відшкодування матеріальної і моральної шкоди за розповсюдження інформації, що спростовується, здійснюється у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі, у приниженні ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З огляду на високі репутаційні ризики банківської діяльності колегією суддів визнано вимогу позивача про стягнення 50 000 гривень моральної шкоди розумною та справедливою, у зв`язку із чим судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано задоволено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у повному обсязі.

Доводи скаржника про відсутність доказів, якими б підтверджувалися факти порушення відповідачем ділової репутації позивача внаслідок поширення 16.08.2021 публікації, колегією суддів відхиляються, оскільки, викладку інформації в усій публікації зроблено скаржником у такому порядку, щоб створити у читача стале уявлення та думку про позивача, як про установу, яка порушує чинне законодавство, вчиняє протиправні діяння щодо дискредитації репутації конкурента, що на переконання колегії суддів, негативно характеризує позивача в очах читачів, що в свою чергу, негативно впливає на ділову репутацію позивача.

Колегією суддів надано правову оцінку всім іншим доводам скаржника, проте вони до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" на міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство "Українські новини" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі №910/14513/21 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/14513/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 11.07.2022.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв