УХВАЛА

м. Київ

20.06.2022Справа № 910/7236/21
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя: Яковенко А.В.

секретар судового засідання Смігунов В.В.

Представники учасників:

від боржника - Григорян Г.Г.,

керуючий реструктуризацією - Бандуристий Р.С.,

від АТ «Державний ощадний банк України» - Шидерова Н.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 № 9107236/21 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 05.07.2021.

14.06.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.07.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 66866 від 19.07.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793). Заборонено фізичній особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відчужувати майно. Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 18.08.2021.

06.08.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Державної прикордонної служби України.

11.08.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення по справі від Державної прикордонної служби України.

11.08.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві.

18.08.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 відкладено попереднє засідання на 04.10.2021.

18.08.2021 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією про розгляд заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, надіслані повідомлення про результати їх розгляду та отримання їх кредиторами.

18.08.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією про виконання обов`язків керуючого реструктуризацією, нарахування та виплату основної та додаткової винагороди, здійснені витрати.

18.08.2021 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про перерахування грошової винагороди за період з 05.07.2021 по 05.08.2021 у розмірі 11 350,00 грн.

19.08.2021 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 4 159 842,51 грн.

19.08.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві.

20.08.2021 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 2 737 291,76 грн.

25.08.2021 до суду надійшло повідомлення по справі від Акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.2021 прийнято заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання кредитором боржника на суму 2 737 291,76 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 04.10.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про визнання кредитором боржника на суму 4 159 842,51 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 04.10.2021.

04.10.2021 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про витребування доказів.

04.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява АТ "Райффайзен Банк" про заміну кредитора.

04.10.2021 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією про розгляд заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

04.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про перерахування грошової винагороди за період з 05.08.2021 по 05.09.2021 у розмірі 11 350,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.10.2021 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про виплату винагороди № 4/17/21 від 17.08.2021 і № 10/17/21 від 01.10.2021. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Бандуристому Руслану Сергійовичу за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 910/7236/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 05.07.2021 по 05.09.2021 в розмірі 22 700,00 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 . Задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про витребування доказів. Зобов`язано Акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) та Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (04119, м. Київ, вул. Білоруська, 11, ) надати суду у строк до 25.10.2021 (включно) відомості про наявність і стан погашення заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та відповідні документи, якими підтверджується право вимоги кредитора до боржника. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 25.10.2021.

22.10.2021 до суду надійшло повідомлення ТОВ "Консалт Солюшенс" про причини неявки у судове засідання із проханням розглядати справу без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про виплату винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Бандуристому Руслану Сергійовичу (свідоцтво арбітражного керуючого № 1793 від 22.06.2017, ідентифікаційний код отримувача НОМЕР_2 ) на його рахунок, відкритий у АТ КБ "Приватбанк", номер рахунку IBAN НОМЕР_3 за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 910/7236/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 05.09.2021 по 05.10.2021 в розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва UA0015332, відкритого у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 у відповідності до квитанції № 0.0..1 від 19.02.2021. Задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про витребування доказів. Зобов`язано Акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) та Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (04119, м. Київ, вул. Білоруська, 11, ) надати суду у строк до 29.11.2021 (включно) відомості про наявність і стан погашення заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та відповідні документи, якими підтверджується право вимоги кредитора до боржника. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 29.11.2021.

Судове засідання, призначене на 29.11.21, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.01.2022 призначено розгляд справи у попередньому засіданні на 21.02.2022.

Судове засідання, призначене на 21.02.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2022 призначено розгляд справи у попередньому засіданні на 20.06.2022.

У судове засідання, призначене на 20.06.2022, з`явилися представники учасників справи.

У відповідності до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні, що відбулось 20.06.2022 судом розглянуто заяви кредиторів з вимогами до боржника.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором ОСОБА_1 підлягає:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

Заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» із грошовими вимогами до боржника у розмірі 2 737 291,76 грн. обґрунтована наступним.

27.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2132-н, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в сумі 652 000,00 грн. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі: 17 % річних - в перших три місяці з дня отримання кредиту; 21 % річних - починаючи з четвертого місяця з дня отримання кредиту; 14 % - після одержання позичальником у встановленому законодавством України порядку державного акта на право власності на земельну ділянку та передачі її в іпотеку, в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Договору визначено остаточним терміном повернення кредиту 27.11.2027 року.

Проценти нараховуються Банком щомісячно починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит (п.п. 1.6.1.1, Кредитного договору).

У якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1 29 листопада 2007 року укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Заботкіною Т. Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 936, відповідно до п. 1.1. якого предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: земельна ділянка площею 0, 0913 га під будівлями та господарськими спорудами, розташована на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області у селі Крижанівка, масив 42, ділянка під № НОМЕР_4 , умовний номер 30, кадастровий № :01:002:0888.

04 червня 2008 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Іпотечного договору від 29 листопада 2007 року, відповідно до якої внесено зміни до абз. 2 п. 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Договору іпотеки, та визначено, що предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: земельна ділянка загальною площею 0, 0913 га під будівлями та господарськими спорудами, зазначену на плані зовнішніх меж земельної ділянки літерами «А», «Б», «В», що розташована на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, село Ліски, масив НОМЕР_5 , ділянка № НОМЕР_4 , умовний номер 30, кадастровий № :01:002:1123, що належить на праві власності іпотекодавцю.

У якості забезпечення виконання зобов`язань ча вказаним кредитним договором, між ОСОБА_2 та AT «Ощадбанк», ОСОБА_1 23 листопада 2007 року укладено Договір поруки № 1, відповідно до п. 1.1. якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за Кредитним договором № 2132-н, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно з п. 3.4. Кредитного договору, незважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань з Іпотечним договором.

Відповідно до п. п. 4.3.2., 4.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. У разі порушення умов цього Договору та/або Іпотечного договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони погодились, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф). За порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 17 % від суми несплаченого платежу.

Відповідно до п. 7.8. Кредитного договору, сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ІІПК України до трьох років для грошових зобов`язань позичальника щодо сплати неустойки (штрафів, пені), що передбачені умовами цього Договору.

У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, AT «Ощадбанк» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 червня 2012 року у справі № 1524/2-467/12 позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за Кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 2132-н від 27 листопада 2007 року у розмірі 1 175 583,36 гривень, де залишок основного боргу по кредиту - 563 555,33 грн.; прострочений основний борг по кредиту - 86 019,66 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 368 845,25 грн. (за період з 04.12.2007 р. по 13.03.2012 p.); пеня за прострочений основний борг по кредиту - 26 450,73 грн. (за період з 01.08.2008 р. по 13.03.2012 p.); пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 130 712,54 грн. (за період з 01.04.2008 р. по 13.03.2012 р.) та судові витрати по 1 609,50 грн. з кожного.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2016 року у справі № 504/4122/16-ц позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2132-н від 27 листопада 2007 року в розмірі 2 348 335,05 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 649 574,99 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 793 553,63грн. (за період з 01.01.2008 р. по 31.10.2016 p.); пеня за прострочений основний борг по кредиту - 325 189,83 грн. (за період з 01.04.2013 р. по 01.11.2016 p.); пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 580 016,60 грн. (за період з 01.04.2013 р. по 01.11.2016 p.), звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,0913 га, зазначену на плані зовнішніх меж земельної ділянки літерами «А», «Б», «В», що розташована на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, село Ліски, масив НОМЕР_5 , ділянка № НОМЕР_4 , умовний номер 30, кадастровий № :01:002:1123, що належить на праві власності іпотекодавцю шляхом надання права AT «Ощадбанк» на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку судовий збір у розмірі 6 268,20 грн.

Внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу, проведеного на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2016 року, до Банку 01 лютого 2017 року надійшли кошти у розмірі 417 880, 00 грн., що були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором №. 2132-н від 27 лютого 2007 року, а саме - часткового погашення прострочених процентів за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.12.2016 року по справі № 504/4122/16-ц.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Нормами частини першої статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 цієї статті ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Крім цього, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, постанові Великої Палати Верховного Суду

від 04.02.2020 у справі 912/1120/16 з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягають положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, поведінка боржника не може бути одночасно (в один і той же період) правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. У зв`язку із цим за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Дана правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Як встановлено судом, право АТ «Державний ощадний банк України» нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося у зв`язку з пред`явленням до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, при цьому у кредитора наявне право на здійснення нарахування відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України.

Як зазначає АТ «Державний ощадний банк України», заборгованість ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за Кредитним договором № 2132-н від 27.11.2007 складається з: 649 447,05 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; 23 804,23 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 04.12.2007 по 31.12.2012; 129 537,83 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та відсотків (за період з 21.04.2011 по 03.01.2013); 1 128 160,23 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (за період з січня 2010 року по липень 2021 року); 448 347,44 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за кредитом (за період з січня 2010 року по липень 2021 року); 157 232,24 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (за період з 31.12.2009 по 18.07.2021); 85 537,64 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за кредитом (за період з 31.12.2009 по 18.07.2021); 102 807,40 грн. - пеня; 1 609,50 грн. - судовий збір, стягнутий за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.06.2012 у справі № 1524/2-467/12; 6 268,20 грн. - судовий збір, стягнутий за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.12.2016 у справі № 504/4122/16-ц.

Перевіривши нарахування кредитором інфляційних втрат та 3 % річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.07.2021, судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Пунктом 3 частини 1 статті 120 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

При цьому, заявленим кредитором нараховувалися інфляційні втрати та 3 % річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України до 18.07.2022.

Здійснивши перерахунок розміру заявлених кредитором інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає, що 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу складають 156 506,67 грн., а 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 85508,17 грн.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про визнання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кредитором ОСОБА_1 на суму 2 731 996,72 грн. з віднесенням 2 499 651,49 грн. до вимог другої черги та 232 345,23 грн. - вимог третьої черги.

Поряд з вищевказаною заборгованістю внесенню до реєстру вимог кредиторів також підлягає судовий збір у розмірі 4 540,00 грн., сплачений кредитором за подання заяви із кредиторськими вимогами до боржника.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про визнання кредитором боржника на суму 4 159 842,51 грн. обґрунтована наступним.

21.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник), паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 07.12.1988 року, який зареєстрований з адресою: Одеська обл., Роздільнянський район, с. Яковлівка, РНОКПП: НОМЕР_1 , укладено Кредитний договір №ОД21/09/2007/840-К/74 (далі за текстом - Кредитний договір), згідно якого Позичальник отримала від Банку кредитні кошти у сумі 115 000,00 (сто п`ятнадцять тисяч) доларів СІЛА, строком до 18.09.2037 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між Позичальником та Банком було укладено іпотечний договір без номеру, від 21.09.2007 р. (далі за текстом - Іпотечний договір) зареєстровано за номером 194, приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно - земельна ділянка, площею 0,100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :02:001:1566.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх обов`язків за кредитним договором, станом на 31.07.2009 року виникла прострочена заборгованість по повернення кредиту, яка складалась з:

- основний борг за кредитом - 113 829,30 дол. США, що складає 876 485,61 грн.;

- заборгованість по відсоткам - 16 823,89 дол. США, що складає 129 543,98 грн.;

- сума пені по відсоткам - 2 685,88 дол. США, що складає 20 681,29 грн.;

- сума пені по основному боргу - 2,89 дол. США, що складає 22,23 грн.;

- сума штрафу - 11 500,00 дол. США, що складає 876 485,61 грн.;

Загальна сума заборгованості складала 144 841,96 дол. США (сто сорок чотири тисячі вісімсот сорок один долар США 96 центів), що за курсом НБУ на дату проведення розрахунку становила 1 115 283,11 (один мільйон сто п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 11 коп.

Тому, посилаючись на викладене, Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 20.11.2009 року у справі №2-1080/09 задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1 115 283,11 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн. Всього 1 117 013,11 грн.

24.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - Попередній кредитор, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор) укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125 (далі - Договір).

За змістом пункту 1 Договору банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) включаючи права вимоги до правонаступників Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 2 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору Новий кредитор набув усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

За змістом пункту 120 Додатку № 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року до Нового кредитора - ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 №ОД21/09/2007/840-К/74 від 21.09.2007 року та іпотечним договором від 21.09.2007 p., посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., реєстровий №194.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.09.2020 по справі № 2-1080/2009 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кансалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником по цивільній справі № 2-1080/09 за позовом ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Замінено сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Роздільнянським районним судом Одеської області у справі № 2-1080/09 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.06.2021 по справі № 2-1080/2009 задоволено заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 2-1080/2009 за позовом ПАТ «Надра Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 відповідно до рішення суду Роздільнянського районного суду Одеської області у справі №2-1080/2009 станом на 20 листопада 2009 року становить 1 117 013,11 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, борг ОСОБА_1 перед правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА» - ТОВ «Консалт Солюшенс», в розмірі 1 117 013,11 грн., що встановлений рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області у справі № 2-1080/2009 є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), а також у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/4878/16-ц (провадження № 61- 1625св18).

За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14- 16цс18), в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц, а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, на будь-яке грошове зобов`язання поширюється дія частини другої статті 625 ТІК України в тому числі і на зобов`язання щодо виконання рішення суду майнового характеру.

Аналогічні висновки підтверджені Верховним судом у постановах від 24 січня 2019 року по справі № 758/5545/16-ц, від 23 січня 2019 року по справі № 320/7215/16-ц, від 15 січня 2019 року по справі № 910/17566/17.

У зв`язку з викладеним, Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» нараховано на заборгованість ОСОБА_1 за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.11.2009 по справі № 2-1080/2009 інфляційні втрати за період з 30.11.2009 по 16.08.2021 у розмірі 2 645 804,66 грн. та 3 % річних за період з 30.11.2009 по 16.08.2021 у розмірі 392 484,74 грн.

Перевіривши нарахування кредитором інфляційних втрат та 3 % річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.07.2021, судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Пунктом 3 частини 1 статті 120 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляційї за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

При цьому, заявленим кредитором нараховувалися інфляційні втрати та 3 % річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України до 16.08.2022.

Здійснивши перерахунок розміру заявлених кредитором інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає, що інфляційне збільшення заборгованості становить 2 642 045,60 грн., у свою чергу 3 % річних становлять 388 628,75 грн.

При цьому, зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Консалт Солюшенс» виникли на підставі кредитного договору №ОД21/09/2007/840-К/74 від 21.09.2007 р. В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 - було укладено іпотечний договір № б/н від 21.09.2007 p., посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., реєстровий №194. Предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0,100 га., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :02:001:1566.

Вартість предмету іпотеки визначена сторонами в розмірі 140 000,00 дол. США (сто сорок тисяч доларів США), що за курсом НБУ на дату укладення Договору іпотеки становило 707 000 грн. (сімсот тисяч гривень).

Відповідно до статті 572 ЦК України, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України «Про заставу», за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України «Про заставу»).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

Частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Оскільки вартість предмету застави становить 140 000,00 доларів США, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» є забезпеченими лише в частині вартості предмета застави, а залишок вимог вважається незабезпеченим.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладений 15.05.2018 в постанові у справі №902/492/17, оскільки з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) порядок визначення забезпечених вимог було конкретизовано законодавцем в ч. 2 ст. 45 Кодексу та визначено, що кредитор є забезпеченим лише в частині вартості предмета застави.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду №905/2028/18 від 17.06.2020 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про віднесення вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» в розмірі 3 737 034,00 грн. до вимог, що забезпечені заставою фізичної особи, 410 653,46 грн. - вимоги другої черги задоволення.

Поряд з вищевказаною заборгованістю внесенню до реєстру вимог кредиторів також підлягає судовий збір у розмірі 4 540,00 грн., сплачений кредитором за подання заяви із кредиторськими вимогами до боржника.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/7236/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

- Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» з грошовими вимогами на суму 2 736 536,72 грн., з яких: 4 540,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 2 499 651,49 грн. - вимоги другої черги, 232 345,23 грн. - вимог третьої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» з грошовими вимогами на суму 4 152 227,46 грн., з яких: 4 540,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 410 653,46 грн. - вимоги другої черги, 3 737 034,00 грн. - вимоги, що забезпечені заставою фізичної особи.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 04.07.2022.

4. Керуючому реструктуризацією боржника строк до 24.07.2022 подати до Господарського суду м. Києва план реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі, розгляд клопотання на 12.09.22 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 3.

6. Відмовити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» у визнанні кредитором боржника на суму 755,04 грн.

7. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у визнанні кредитором боржника на суму 7 615,05 грн.

8. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та керуючому реструктуризацією.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 05.07.2022

Суддя А.В. Яковенко