ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Черкаси справа № 925/180/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: Алфьоров Г.І. адвокат,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ю.КОМОДІТІЗ

до Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області

про стягнення 43161,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ю.КОМОДІТІЗ (вул. Лейпцизька, 3А, м. Київ, 01015, код 42601505) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (вул. Центральна, 190/1,с.Набутів, Корсунь-Шевченківський район, Черкаської області, 19425, код 41066136) про стягнення 43161,22 грн заборгованості на підставі договору постачання природного газу №К-ПГ-С/20-12/057 від 30.12.2020, укладеного між сторонами та відшкодування судових витрат сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач самостійно здійснив з 1 по 17 грудня 2021 року споживання газу в обсязі 8,83091 тис. куб.м. на суму 43161,22 грн. про що не повідомив постачальника. В позовній заяві позивач стверджує, керуючись чинним законодавством, що саме споживач несе відповідальність за контроль постачання природного газу до своїх вузлів, тому відбулось споживання газу поставленого відповідачу позивачем - ТОВ «Ю.КОМОДІТВ». Отже, відповідач з 1 по 17 грудня 2021 року спожив природній газ на суму з ПДВ 43161,22 грн, однак оплату за спожитий газ не виконав, яку просить стягнути позивач.

Ухвалою від 14.03.2022 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

21 червня 2022 року позивач надіслав до суду клопотання, в якому зазначив, що в матеріалах справи є витяг з інформаційної платформи про спожитий газ, технічна помилка не відобразила фактично спожитий обсяг, відповідно, виправляє, надаючи викопіювання; просив призначити справу до розгляду.

Ухвалою від 24.06.2022 Господарський суд Черкаської області, розглянувши клопотання позивача, повідомив учасників справи про дату розгляду справи по суті у судовому засіданні - 07 липня 2022 року.

Відповідно до частин 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

07 липня 2022 року на електронну пошту суду від відповідача надійшов лист, в якому останній погодився з позовними вимогами в повному обсязі; просив розглянути справу без участі відповідача у судовому засіданні; керуючись ст. 130 Господарського процесуального кодексу України просив стягнути з відповідача на користь позивача лише 50% судового збору, оскільки ним визнано позов до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення щодо позовних вимог, які просив задовольнити.

У судовому засіданні згідно з ст. 240 ГПК України було підписано вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши представника позивача, судом встановлено наступні обставини.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» та виконавчим комітетом Набутівської сільської ради укладено договір постачання природного газу № К-ПГ-С/20-12/057 від 30.12.2020 (також по тексту Договір, а.с. 13-20),

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник (позивач) зобов`язується у 2021 році передавати споживачеві (відповідачу) товар (природній газ) у загальному потоці у внутрішній точці входу з газотранспортної системи, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ на умовах даного договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору фактичний обсяг постачання газу за даним договором буде визначений на підставі актів, які будуть підписуватись представниками обох сторін по закінченню кожного газового місяця постачання, датуватись останнім календарним днем відповідного газового місяця постачання, у наступному порядку:

Споживач до 05 числа місяця, наступного за газовим місяцем постачання, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за попередній газовий місяць, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРС (пункт 5.1.1. Договору);

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС протягом 2 (двох) календарних днів, готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу (надалі - акт) за відповідний газовий місяць постачання, підписані зі сторони постачальника (пункт 5.1.2. Договору);

Споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання двох примірників акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта (пункт 5.1.3. Договору).

У випадку ненадходження від споживача підписаного примірника акту або письмової мотивованої відмови від підписання такого акту у строки, визначені пунктом 5.1.3, акт вважається підписаним споживачем без зауважень. У будь-якому випадку, положення даного пункту не звільняє споживача від обов`язку надати постачальникові підписаний примірник акту;

У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або у судовому порядку (пункт 5.1.5. договору).

Акти, визначені у пункті 5.1 даного договору, є підставою для розрахунків (пункт 5.2 договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору постачальник має право на отримання від споживача своєчасної та в повному обсязі на умовах визначених Договором, оплату за газ.

Споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за газ на умовах, визначених цим договором (пункт 6.3.3 договору).

Споживач зобов`язується дотримуватись вимог Правил постачання газу, в повному обсязі здійснювати оплату за газ, самостійно обмежувати (припиняти) споживання газу у випадках перевищення допустимого обсягу споживання Газу (розділ в, п. 6.3.8.), а у відповідності до п. 6.3.12. самостійно контролювати власне газоспоживання.

Відповідно до п 8.1. Договору споживач зобов`язаний сплатити вартість спожитого газу з урахуванням вартості транспортування шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

У відповідності до п. 10.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань по даному Договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Сплата господарських санкцій господарських санкцій за даним Договором не звільняє від виконання основного зобов`язання та відшкодування понесених збитків.

Пунктом 10.2. Договору викладена пеня за несвоєчасну сплату споживачем поставленого постачальником газу.

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками.

Відповідно до зазначеного договору, зокрема, за період з жовтня по грудень 2021 року позивач повинен поставити відповідачу 94000 куб. м. природного газу. Ціна, що визначена в договорі складає 4887,52 грн./1000 куб., як сторонами передбачено у додатковій угоді № 4 від 28.05.2021 (а.с. 22) на період, починаючи з 06 травня 2021.

30.09.2021 товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.Ю.Комодітіз" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом про розірвання (визнання договору розірваним) № К-ПГ-С/20-12/057 постачання природного газу від 30.12.2020, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» та виконавчим комітетом Набутівської сільської ради.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.11.2021 по справі №925/1327/21 розірвано договір №К-ПГ-С/20-12/057 на постачання природного газу. Рішення набрало законної сили 17.12.2021

Судом встановлено, що рішення набрало законної сили 17.12.2021 таким чином, позивач вважався діючим постачальником до 17 грудня 2021року.

У позовній заяві позивач стверджує, що споживач не повідомивши постачальника не припинив споживання природного газу, та додатково спожив з 1 по 17 грудня 2021 року 8.83091 тис куб. м. про що було складено Акт прийому-передачі Газу природного, що за узгодженою ціною склало 43161,22 грн з ПДВ, який направлений споживачу, та не повернутий.

З матеріалів справи вбачається, що оплата фактично спожитого газу за Договором № К-ПГ-С/20-12/057 від 30.12.2020 має бути здійснена споживачем у строк не більше ніж 15-ть днів після підписання сторонами акту приймання - передачі природного газу, що надсилається споживачу після завершення розрахункового періоду.

Визначення Розрахункового періоду надано в п. 1.26 Договору - розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом ГТС на ринку природного газу щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору / споживання природного газу та здійснюють відповідні розрахунки.

Порядок підготування та направлення Акту приймання-передачі природного газу викладено у розділі 5 Договору. Розрахунок фактично спожитого газу доступний для Постачальника у місяці що доступен за газовим.

Слід зазначити, що у відповідності до п. 5.1.4. у випадку ненадходження від споживача підписаного примірника Акту, або письмової мотивованої відмови від підписання такого Акту в строки визначені в п. 5.1.3. (2 дні) Акт вважається підписаним споживачем без зауважень, а обсяг спожитого газу встановлюється Постачальником відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Відповідно до Інформаційної платформи Оператора ГТС відповідачем у грудня 2021 року спожито природного газу 8.83091 тис куб. м., постачальником є позивач (а.с. 42).

20 січня 2022 року відповідач отримав Акт Прийому передачі газу природного на суму з ПДВ 43161,22 грн від 31.12.2021, що підтверджується роздруківкою з сайту Нової пошти (а.с. 27). В позовній заяві позивач вказав строк визначений у п. 5.1.3. відповідач зазначений акт не підписав, не повернув, зауваження відсутні отже акт був прийнятим. Проте оплату за спожитий газ відповідач не виконав.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем із позовом до суду.

Предметом спору є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий газ у період з 01.12.2021 по 17.12.2021 внаслідок порушення відповідачем зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

На підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За своєю правовою природою договірні відносини, що склалися між сторонами у даній справі, мають ознаки договору поставки, на які поширюються приписи ст. 712 ЦК України, згідно з якою продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Під час укладення договору сторони керувались Законом України «Про ринок природного газу» № 329-УПІ від 09.04.2015, Цивільним, Господарським кодексами та Законом України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-У1И (в редакції закону № 114-ІХ від 19.09.2019), Правилами постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 зі змінами (надалі - Правила постачання), Кодексом газотранспортної системи, затверджений Постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 зі змінами (надалі - Кодекс ГТС). Кодексом газорозподільних систем, затверджений НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 зі змінами (надалі - Кодекс ГРС). Постановою НКРЕКП № 3010 від 24.12.2019 «Про прийняття Остаточного рішення про сертифікацію оператора газотранспортної системи». Постановою НКРЕКП № 3011 від 24.12.2019 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ». Постановою НКРЕКП №3013 від 24.12.2019 «Про встановлення тарифів для ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020-2024 роки», та іншими нормативними документами, які регламентують постачання та розподіл природного газу.

Згідно з правилами постачання природнього газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), обмеження чи припинення газопостачання споживачу вчиняється як:

Добровільне обмеження споживачем;

Обмеження шляхом відключення від мережі, через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС.

Згідно з Правилами постачання природного газу, фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 1-17 грудня 2021 року відповідач був в інформаційній платформі позивача.

Судом встановлено, що Договір про постачання природного газу №К-ПГ-С/20-12/057 від 30.12.2020 між сторонами даного спору відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області по справі №925/1327/21 розірвано 17.12.2021. До даного періоду позивач є діючим постачальником відповідача: п. 5. розділу 1 «Правил постачання природного газу» - діючий постачальник - постачальник природного газу, до Реєстру споживачів якого включений споживач у відповідному періоді постачання. Слід зазначити, що Споживач самостійно здійснив споживання газу.

У відповідності до ч. 1 п. 5 Розділу IV Кодексу газотранспортної системи постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, да за змови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до ч. 2 п. 5 Розділу IV Кодексу газотранспортної системи з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Згідно Правил постачання природного газу, зміні постачальника має передувати укладення договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником.

З метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник поставляє природний газ споживачу до останнього дня терміну дії існуючого договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, узгоджених у ньому, а договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання договору з діючим постачальником, але за умови, що споживач надав письмову довідку діючого постачальника або складений з ним акт звірки взаєморозрахунків про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, або письмовий дозвіл діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Слід також зазначити, що якщо на початок періоду фактичного постачання природного газу новим постачальником чи протягом цього періоду у споживача виникне прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед попереднім постачальником (через розбіжності між плановим і фактичним споживанням, настання терміну остаточного розрахунку після початку постачання газу новим постачальником тощо), або споживач не буде дотримуватись узгодженого графіка погашення заборгованості із попереднім постачальником, останній має право повідомити про це Оператора ГТС та здійснити заходи, передбачені цими Правилами, щодо припинення постачання природного газу споживачу-боржнику, у тому числі через Оператора ГРМ.

Відповідно до Правил постачання природного газу якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Судом встановлено, що до 17.12.2021 Договір постачання природного газу №К-ПГ-С/20-12/057 від 30.12.2020 не було розірвано та відповідач був зареєстрований за ТОВ «Ю. КОМОДІТІЗ». Відповідачем здійснено споживання природного газу, що було поставлено саме ТОВ «Ю. КОМОДІТІЗ».

Отже, у відповідності до норм чинного законодавства діючий постачальник є постачальником для споживача до моменту розірвання договору та виключення із інформаційної платформи. Саме споживач несе відповідальність за контроль постачання природного газу до своїх вузлів, а тому відбулось споживання газу поставленого відповідачу позивачем - ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ».

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором, відповідач не оплатив вартість наданих позивачем послуг з розподілу природного газу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, обставини які є предметом доказування у справі є встановленими та позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, також визнані відповідачем.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи і приписи законодавства суд вважає, що позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати від відповідача примусового виконання своїх зобов`язань шляхом стягнення з нього на свою користь заборгованості в розмірі 43161,22 грн.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Позивач у позовній заяві заявляв вимогу про відшкодування понесених судових витрат: сплаченого судового збору 2 481,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу належить повернути з Державного бюджету України 50 % сплаченого ним судового збору.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 1240,50 грн належить відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

З врахуванням вищевикладеного, оскільки позивач не заявляв про повернення судового збору, питання повернення позивачу сплаченого ним при поданні позову судового збору при ухвалені рішення господарським судом не розглядалося.

Керуючись статтями 129, 191, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (вул. Центральна, 190/1, с. Набутів, Корсунь-Шевченківський район, Черкаської області, 19425, код 41066136) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю Ю.КОМОДІТІЗ (вул. Лейпцизька, 3А, м. Київ, 01015, код 42601505) - 43161,22 грн заборгованості, 1240,50 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 14 липня 2022 року.

Суддя О.В. Чевгуз