ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа№ 910/9716/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Авраменко О.В. за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕЛ-УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 (повний текст складено 16.09.2021)

у справі №910/9716/21 (суддя Балац С.В..)

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕЛ-УКРАЇНА"

про стягнення 945 540,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулась у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕЛ-УКРАЇНА" (далі - відповідач) та просила стягнути з відповідача 945 540 грн, у тому числі: 512 940,00 грн пеня та 432 600,00 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови договору про закупівлю №55 від 25.08.2020 та не поставив обумовлений договором товар у строк до 12.01.2021, у зв`язку із чим договір було розірвано з 06.04.2021 і позивачем була нарахована передбачена договором неустойка у вигляді штрафу та пені.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що він закупив передбачений договором товар, але суттєвою вимогою здійснення поставки є наявність сертифікату відповідності виданого уповноваженими підприємствами, однак у директора відповідача виявлено коронавірусну хворобу, у зв`язку із чим на підприємстві був оголошений простій з 29.10.2020 до 10.12.2020, про що повідомлено позивача і отримано Сертифікат Київської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини; після цього відповідач звернувся до ДП "Авіакон" погодження графіку передачі товару для вхідного контролю; в період з 12.02.2021 по 26.02.2021 відповідач вирішував організаційні питання щодо погодження складу комісії для проведення вхідного контролю, який був завершений 10.03.2021, встановлені недоліки і товар повернутий відповідачу для усунення недоліків; додатковими угодами строк дії договору був продовжений до 30.04.2021, а відповідач повідомив позивачу, що недоліки будуть усунуті в термін до 22.03.2021, однак позивач листом від 16.03.2021 повідомив про розірвання договору з 06.04.2021; якби позивач не відмовився від договору, відповідач після повторного проведення вхідного контролю виконав би свої зобов`язання в межах строку дії договору і штрафні санкції не підлягали б нарахуванню, однак позивач ухилився від подальшого прийняття товару; одностороння відмова від договору є підставою для припинення строку дії договору, а тому відсутні підстави для застосування штрафу; відповідач в ході виконання договору поніс витрати на сплату забезпечення виконання договору, попередньої оплати за товар і вартості робіт з виконання вхідного договору, натомість позивач жодних витрат не поніс, тому суд має право зменшити розмір заявленої до стягнення суми неустойки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2021 року позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕЛ-УКРАЇНА" стягнуто на користь Військової частини НОМЕР_1 пеню в сумі 512 940,00 грн, штраф в сумі 432 600,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 14183,10 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "АМТЕЛ-УКРАЇНА" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки додатковою угодою №3 було продовжено термін дії договору до 30.04.2021 і відповідач мав можливість поставити товар до закінчення цього строку, однак позивач за 45 днів до кінця терміну договору заявив про нібито невиконання відповідачем договору та його розірвання в односторонньому порядку; судом не взято до уваги приписи Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"; суд має право зменшити розмір заявленої до стягнення суми неустойки, оскільки штрафні санкцій не повинні перетворюватись на несправедливо непомірний тягар і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що умови договору не передбачають наявність представника позивача при вхідному контролі; позивачу стало відомо про те, що товар не пройшов вхідний контроль лише з розпорядження тво.начальника ЦУЗА та ППО ОКСЛ ЗСУ від 15.03.2021, яким було зобов`язано терміново розірвати договір; договором строк поставки визначений до 30.11.2020 і у вказаний строк відповідачем товар не був поставлений, як і взагалі відповідач його не поставив, що є порушенням зобов`язань; положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" до спірних правовідносин не застосовуються; відсутні підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки укладаючи договір, відповідач погодився з його умовами.

Відповідач, у додаткових поясненнях на відзив, заперечив проти доводів позивача, посилаючись на те, що у разі постачання товару до закінчення строку дії договору та затвердження акту без претензій, відповідача було б звільнено від застосування штрафних санкцій, тому він мав підстави розраховувати на можливість виконання зобов`язань у строк до 30.04.2021; позивач мав право розірвати договір у випадку його "невиконання", а не "неналежного виконання"; з боку відповідача відбулось неналежне виконання зобов`язання, а не невиконання, а з боку позивача - одностороння відмова від зобов`язання, тому позов не підлягав задоволенню в цілому; пеня має обчислюватись від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання, тому нарахування пені у розмірі 0,1% вартості товару є незаконним; наявні підстави для зменшення розмірі неустойки.

Позивач був повідомлений про дату та час розгляду справи в порядку, визначеному статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) шляхом направлення ухвали суду на повідомлену позивачем адресу електронної пошти, однак представника у судове засідання не направив, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2020 року, на підставі рішення тендерного комітету від 18.08.2020, між позивачем, як замовником, та відповідачем, як постачальником, було укладено Договір про закупівлю №55 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов`язується поставити позивачу товар у кількості та у строки визначені у специфікації товару (додаток № 1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору. Позивач зобов`язується прийняти та оплатити такий товар за ціною, яка зазначена у специфікації. Найменування товару: "ДК 021:2015:34730000-3 - Частини повітряних і космічних літальних апаратів та вертольотів" Деталі забустерної частини управління 8МТ-5104-200 (згідно специфікації Додаток №1 до Договору (п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що товар призначений для використання на техніці спеціального призначення, а саме: на літальних апаратах авіації Збройних Сил України.

Згідно пункту 3.1 Договору ціна цього договору становить 6180000,00грн.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що строк постачання товару до 30.11.2020 включно, згідно зі специфікацією Товару (додаток №1 до Договору).

У пункті 5.3 Договору зазначено, що при передачі товару повинен бути оформлений (наданий) у тому числі документ, в якому зазначається, що вироби перевірені на сертифікованому в Україні авіаційно-ремонтному підприємстві (організація та проведення за кошти постачальника, вхідного контролю за участі спільної комісії (до 6-ти осіб) на фондах підприємств, які допущені до виконання таких робіт (АТ "Мотор Січ" або ДП "Авіакон"), після чого здійснити поставку до військової частини НОМЕР_1.

Датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару, згідно п.5.4 Договору, є дата затвердження замовником акту прийому поставленого товару.

Замовник має право, у тому числі, у разі невиконання зобов`язань постачальником достроково розірвати цей договір, повідомивши про це його у двадцятиденний строк (п.6.2).

Розділом VIII Договору сторони визначили наслідки настання обставин непереборної сили (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія тощо) та встановили, у випадку неможливості виконання зобов`язань за даним договором через вказані обставини, які підтверджуються уповноваженими органами, сторони оформлюють спільне рішення щодо їх призупинення та перенесення на термін, протягом якого діяли такі обставини чи приймають інше рішення.

Згідно з п.10.1 Договору він діє до 31 грудня 2020 року, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

Постачальником внесено забезпечення виконання умов договору в сумі 123600,00 грн, яке не повертається в разі невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором (п.11.5 Договору).

Додатком №1 до договору є Специфікація товару, згідно якої визначено найменування товару - деталі забустерної частини управління 8МТ-5104-200 в кількості - 5 комплектів, термін поставки товару - включно до 30.11.2020.

Листом від 09.12.2020 відповідач повідомив позивачу, що у зв`язку із карантином вихідного дня та іншими введеними карантинними заходами, було викликано збій у постачанні 5-ти комплектів деталей, тому просив продовжити термін дії договору до 28.02.2021.

14.12.2020 сторонами укладено Додаткову угоду №1, якою виклали у новій редакції п.10.1 Договору та визначили строк його дії - включно до 28.02.2021.

25.01.2021 сторонами укладено Додаткову угоду №2, якою виклали у новій редакції п.10.1 Договору та визначили строк його дії - включно до 28.02.2021.

Листом від 22.02.2021 відповідача повідомив позивачу, що станом на 17.02.2021 всі 5 комплектів деталей знаходяться у ДП "Авіакон", тому просив продовжити термін дії договору та надати допомогу у вирішенні питання щодо проходження вхідного контролю.

25.01.2021 сторонами укладено Додаткову угоду №3, якою виклали у новій редакції п.10.1 Договору та визначили строк його дії - включно до 30.04.2021.

14.03.2021 ДП "Авіакон" направило начальнику Центрального управління забезпечення авіації та ППО Озброєння Командування Сил логістики Акти проведення вхідного контролю п`яти комплектів забустерних частин управління.

Розпорядженням ТВО начальника Центрального управління забезпечення авіації та ППО Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України від 15.03.2021, у зв`язку із отриманням від ДП "Авіакон" результатів вхідного контролю з викладеною інформацією про виявлені невідповідності та не автентичність забустерних частин управління, позивачу було доручено в термін до 17.03.2021 направити відповідачу претензію з повідомленням про розірвання договору в односторонньому порядку.

У поясненнях від 15.03.2021 відповідач вказав позивачу, що 11.03.2021 деталі були передані ТОВ "Авіа-Старк" для усунення недоліків, яке повідомило, що виявлені недоліки можливо усунути в термін до 22.03.2021.

16.03.2021 позивач направив відповідачу повідомлення про намір розірвання договору на підставі п.6.2.3 з 06.04.2021.

08.04.2021 позивач направив відповідачу претензію від 07.04.2021, у якій вимагав сплатити 1 211 280 грн неустойки, у тому числі: 778 680 грн пені за 126 днів прострочення постачання товару та 432 600 грн штрафу.

Відповідач у відповіді на претензію заперечив проти вимог позивача, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин у період з 29 жовтня по 10 грудня 2020 року, що підтверджується сертифікатом Київської торгово-промислової палати №3000-20-2072 від 29.12.2020, продовження терміну дії договору та терміну поставки до 29.02.2021, та розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою замовника.

28.04.2021 позивач направив відповідачу претензію від 27.04.2021, у якій вимагав у тридцятиденний строк сплатити 945 540,00 грн, у тому числі: 512940грн пені за 83 дні прострочення постачання товару та 432 600 грн штрафу.

Відповідач у відповіді на претензію заперечив проти вимог позивача, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, та те, що він пропонував усунути недоліки та поставити товар належної якості в термін до 22 березня 2021 року, однак позивач фактично відмовився від прийняття виконання постачальником зобов`язань за договором.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 512 940,00 грн пені та 432 600,00 грн штрафу за прострочення строку поставки товару по договору.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на вчинення ним дій щодо належного виконання умов договору, закупівлю товару у ТОВ "Авіа Стар", наявність форс-мажорних обставин з 29 жовтня по 10 грудня 2020 року, продовження терміну поставки включно до 30.04.2021; вжиття заходів щодо проходження вхідного контролю на ДП "Авіакон"; необґрунтоване розірвання позивачем договору в односторонньому порядку з 06.04.2021, а також на право суду зменшення розміру неустойки.

На підтвердження вказаних доводів відповідачем надані, зокрема, наступні докази: договір від 01.09.2020 між ним та ТОВ "Авіа-Старк" на закупівлю комплектів, які мали поставлятись позивачу; платіжні доручення про оплату забезпечувального платежу позивачу та внесення передоплати за товар ТОВ "Авіа-Старк"; видаткові накладні від ТОВ "Авіа-Старк"; сертифікат про форс-мажорні обставини; платіжні доручення про оплату вартості вхідного контролю на ДП "Авіакон"; акти приймання-передачі із ДП "Авіакон"; листи на адреси позивача і ДП "Авіакон"; лист про усунення недоліків від ДП "Авіа-Старк"; лист на ДП "Авіакон" про готовність поставити товар для проведення повторного вхідного контролю, лист-відповідь ДП "Авіакон"; лист начальника Центрального управління забезпечення авіації та ППО Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України; ПЛР-тест директорки відповідача; виписки з історії хвороби директорки відповідача тощо.

За результатами розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору про закупівлю від 25.08.2020 №55, який за правовою природою є господарським договором поставки.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був обов`язковим для сторін.

Статтею 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з положеннями ст. 712 ЦК України, встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що строк постачання товару до 30.11.2020 включно, згідно зі специфікацією Товару (додаток №1 до Договору), якою також строк поставки визначений до 30.11.2020.

Згідно з п.8.3 Договору через форс-мажорні обставини, які підтверджуються уповноваженими органами, сторони оформлюють спільне рішення щодо їх призупинення та перенесення на термін, протягом якого діяли такі обставини.

У матеріалах справи наявний Сертифікат №3000-20-2072, виданий Київською торгово-промисловою палатою 29.12.2020, яким засвідчено наявність форс-мажорних обставин, що унеможливили виконання відповідачем зобов`язань за Договором у період з 29 жовтня по 10 грудня 2020 року.

Таким чином, враховуючи наведені умови Договору, зобов`язання з поставки товару мали бути виконані у строк до 12.01.2021, що не заперечується позивачем.

Доводи відповідача про те, що додатковими угодами №1 і №2 строк поставки був продовжений до 28.02.2021, а додатковою угодою №3 - до 30.04.2021, відхиляються судом, оскільки вказаними додатковими угодами був продовжений термін дії договору (пункт 10.1 Договору), а не строк постачання товару (пункт 5.1 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять доказів передачі відповідачем товару позивачу, що сторонами не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доводи відповідача про відсутність його вини у порушенні зобов`язань критично оцінюються судом, оскільки за умовами договору відповідач зобов`язаний був поставити позивачу п`ять комплектів деталей забустерної частини управління у строк до 12.01.2021 (з врахуванням призупинення виконання поставки у зв`язку із форс-мажорними обставинами).

З наданих самим відповідачем доказів вбачається, що він не є виробником вказаних комплектів, а придбав їх у ТОВ "Авіа-Старк" згідно договору від 01.09.2020.

При цьому, один комплект деталей отриманий відповідачем 19.11.2020, два комплекти отримані 01.02.2021, один комплект отриманий 09.02.2021, та ще один комплект отриманий 15.02.2021, що підтверджується наданими відповідачем видатковими накладними. Перший комплект був переданий відповідачем на ДП "Авіакон" для проведення вхідного контролю 16.12.2021, а інші чотири комплекти - 17.02.2021, що підтверджується актами приймання-передачі.

Суд зазначає, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик. Укладаючи спірний договір, відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк, що ним вочевидь не було враховано, тому відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Положеннями пункту 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.4 та 5.1 Договору, відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 7% від вказаної вартості. У разі відмови від постачання товару сплачується штраф у розмірі 20% вартості непоставленого товару. Штрафні санкції до постачальника за порушення строків (термінів) поставки товару не застосовуються з моменту затвердження без претензій акту прийому-передачі.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За порушення строку поставки товару позивачем заявлені до стягнення 512 940,00 грн пені, нараховані за період з 13.01.2021 (початок прострочення) по 06.04.2021 (дата припинення дії договору) та 432 600,00 грн штрафу. Перевіривши розрахунок пені і штрафу, апеляційний господарський суд встановив, що він відповідає умовам договору, є арифметично та методологічно правильним.

Посилання відповідача на положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" є безпідставними, оскільки у даному випадку було прострочене не грошове зобов`язання, і відповідальність за це визначена спеціальними нормами статті 231 ГК України, а положення пункту 7.2 Договору відповідають вказаним нормам цієї статті.

Статтею 233 ГК України передбачене право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено і ч. 3 ст. 551 ГК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України).

Однак, відповідач, цитуючи норми статей 551 ЦК України та 233 ГК України, не надав суду достатніх доказів та не навів обставин, які могли свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) наслідкам порушення зобов`язання, враховуючи, що товар по договору призначався для використання на техніці спеціального призначення - літальних апаратах авіації Збройних Сил України.

Також відповідач не вказав про жодні обставини, які могли б свідчити про майновий стан сторін та соціальну значущість підприємства, що мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних підстав для зменшення розміру неустойки, заявлених позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків постачання товару.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства та умови договору, апеляційний господарський суд вважає юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АМТЕЛ-УКРАЇНА" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2021 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.07.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук