ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3245/21
Господарський суд Київської області
Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., за заявою (вх. №6664/22 від 13.06.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів" про стягнення витрат на правову допомогу у справі №911/3245/21
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів"
до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"
та за зустрічним позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів"
про стягнення 771920,21 грн. штрафних санкцій, у тому числі: 514818,05 грн. пені та 257102,16 грн. штрафу, за договором поставки № 07-20-07 від 28.04.2020,
за участі представників сторін:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів": Сиротюк Р.В., паспорт №007482398 від 02.02.2022, свідоцтво серії ЗР №21/3011 від 23.05.2022, ордер серії АО №1063507 від 23.06.2022;
Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт": не з`явився,
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2022 (суддя Бабкіна В.М.) первісні та зустрічні позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Повне рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2022 складено 06.06.2022, про що зазначено у самому рішенні, копії якого цього ж дня направлені сторонам на електронну пошту, що підтверджується довідкою від 06.06.2022.

13.06.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів" надійшла заява (вх. №6664/22) про стягнення витрат на правову допомогу.

У зв`язку з перебуванням судді Бабкіної В.М. у відпустці, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи муж суддями, заяву (вх. №6664/22 від 13.06.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів" про стягнення витрат на правову допомогу у справі №911/3245/21 розподілено судді Саванчук С.О.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 221, статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зважаючи на вказане, Господарський суд Київської області, ухвалою від 16.06.2022, призначив розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів" (вх. №6664/22 від 13.06.2022) про стягнення витрат на правову допомогу в судовому засіданні 23.06.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" надійшли заперечення (вх.№ 7258/22 від 23.06.2022) на заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

У судове засідання 23.06.2022 з`явився представник заявника, підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" витрат заявника на правничу допомогу адвоката. Представник Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений.

За результатами аналізу обставин справи, дослідження доказів, що надані суду, з урахуванням доводів сторін, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Захід Львів" (вх. №6664/22 від 13.06.2022) про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вказаної заяви заявлено до покладення на відповідача за первісним позовом витрат на правничу допомогу адвоката позивача за первісним позовом у розмірі 79560,13 грн.

Заявник обгрунтовує наявність підстав для розподілу судових витрат у справі на свою користь тим, що у справі № 911/3245/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» задоволені повністю, та, у зв`язку із зустрічним зарахуванням присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами у вказаній справі, ухвалено до стягнення на користь позивача за первісним позовом різницю між сумами, заявленими у первісному та зустрічному позовах, а саме: 182832,79 грн. основного боргу, 29118,01 грн. 3% річних, 53249,64 грн. інфляційних втрат, 3977,99 грн. судового збору.

23.06.2022 до Господарського суду Київської області надійшли заперечення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» про стягнення витрат на правову допомогу (вх. № 7258/22).

Згідно з аргументами, викладеними у запереченні, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та заявляє про його зменшення судом до 10000,00 грн.

За результатами аналізу аргументів сторін, документів, що ними подані та вимог чинного законодавства, суд дійшов таких висновків.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, у свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє дійти таких висновків:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Згідно з пунктом 33 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та детальний опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 29, 30 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, виходячи із системного аналізу положень частини 8 статті 129, частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у пунктах 32 та 34 постанови від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 зазначив, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Аналогічних висновків дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява № 19336/04, пункт 269).

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року, 09.06.2017, зі змінами, затвердженими з`їздом адвокатів України 2019 року, 15.02.2019), статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Додатково до вище вказаного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в пунктах 27 та 28 постанови від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 вказав, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та порядку обчислення таких витрат. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

Згідно з аналізом матеріалів справи, інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» у справі № 911/3245/21 представляла адвокат Лемба Анастасія Віталіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1085 від 11.10.2012, видане Луганською обласною КДКА на підставі рішення № 14 від 20.09.2012. Згідно з даними Ордеру, який міститься у матеріалах справи, Ордер видано адвокатом Лембою Анастасією Віталіївною, як адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Сам Ордер видано на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 18.10.2021.

У той же час, до заяви про стягнення витрат на правову допомогу додано договір № 55-18/05/21 про надання правової допомоги, що укладений 18.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» та Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп». Сама ж заява підписана та подана адвокатом Сиротюком Романом Валерійовичем за Ордером, згідно з яким вказаний адвокат здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Сам же Ордер видано на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 07.06.2022.

Таким чином, суд констатує, що інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» представляла саме індивідуально практикуючий адвокат Лемба Анастасія Віталіївна, а не адвокат Сиротюк Роман Валерійович або Адвокатське об`єднання «Ревелін Інформейшн Груп». Даний факт не спростовано жодною із сторін.

Адвокат Сиротюк Роман Валерійович, у судовому засіданні 23.06.2022 стверджував, що він та адвокат Лемба А.В. перебувають у договірних відносинах з Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп» на підставі пункту 2.3. Договору № 55-18/05/21 для представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» у справі № 911/3245/21.

Відповідно до пункту 2.3. Договору № 55-18/05/21, Адвокатське об`єднання «Ревелін Інформейшн Груп», з метою належного захисту інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів», має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу, з якою Адвокатське об`єднання укладає договір.

У той же час, як у матеріалах справи, так і в додатках до заяви, відсутні будь-які угоди, які б свідчили, що адвокати Лемба А.В. та Сиротюк Р.В. залучались до захисту інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» у справі 911/3245/21 саме на підставі пункту 2.3. Договору № 55-18/05/21.

Відповідно, суд констатує, що заяву про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 911/3245/21 подано адвокатом Сиротюком Романом Валерійовичем, який не має жодного підтвердження договірних відносин щодо участі у справі № 911/3245/21. Більше того, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що адвокат Сиротюк Роман Валерійович брав участь у захисті прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» у справі № 911/3245/21.

Заявником надано до заяви копію додаткової угоди № 5 від 01.11.2021 до договору про надання правової допомоги № 55-18/05/21 від 18.05.2021, що укладений між ним та Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп», у пункті 1.3. якої сторони погодили, що вартість професійної правничої допомоги вказаного об`єднання становить фіксовану суму у розмірі 311136,19 грн., тоді як, заявляються до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 79560,13 грн.

Крім того, суд відмічає, що до заяви не додано жодного документу (платіжне доручення, рахунок фактура тощо), які б свідчили, що правові послуги із захисту прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» дійсно були надані та оплачені. Відповідно, у суду відсутні докази реальності наданих послуг.

Одночасно, судом врахована правова позиція Верховного Суду, що для цілей розподілу судових витрат достатньо наявності грошового зобов`язання сторони перед адвокатом для визначення понесення таких витрат, без фактичної сплати на момент розгляду судом питання розподілу витрат.

У той же час, суд, в даній справі, не має можливості оцінити факт реальності та обґрунтованості наданих послуг, оскільки, крім відсутності доказів того, що адвокат Сиротюк Р.В. фактично надавав правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» у справі № 911/3245/21, у поданому заявником акті № 5 від 07.06.2022 про приймання передачу наданих послуг, підписаного до Договору про надання правничої допомоги № 55-18/05/21 від 19.05.2021, відсутні: 1) конкретизований перелік послуг, які фактично були надані адвокатом Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» у справі № 911/3245/21; 2) час, витрачений адвокатом на вказані послуги; 3) відсутній корелюючий цим послугам та витраченому часу, порядок обчислення адвокатського гонорару, що не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Згідно з положеннями частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторін, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом по справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду у пункті 55 постанови від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 вказує, що, враховуючи положення Правил адвокатської етики, необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката; його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини наголошує, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати, які мають розумний розмір (справа «Лавентс проти Латвії», заявка № 58442/00) та є обгрунтованими (справа «Баришевський проти України», заявка № 71660/11).

Враховуючи вище викладене, у даній справі, суд фактично позбавлений можливості встановити обґрунтованість та розумність розміру гонорару адвоката.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені і в статтях 7 (рівність перед законом і судом) та 13 (змагальність сторін) Господарського процесуального кодексу України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Отже, принцип змагальності не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.

Принцип змагальності закріплений, зокрема, у частині 3 статті 13, частині 1 статті 76, частині 1 статті 78, частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви в повному обсязі.

Крім того, порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи встановлений частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та дещо відрізняється від порядку розподілу судового збору, що визначений частиною 1 цієї статті.

Так, відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2022 задоволено повністю як первісний, так і зустрічний позови, а згідно з частиною третьою статті 180 Господарського процесуального кодексу України вимоги за первісним та зустрічним позовами розглядаються в одному провадженні, при цьому, зустрічне зарахування сум, що призначені до стягнення, не змінюють тих оставин, що у межах даної справи задоволені позови обох сторін, отже, судом не підтримується правова позиція заявника, що різниця на користь сторони у зустрічному зарахуванні сум при задоволенні первісного та зустрічного позовів визначає, в решті решт, того, чий позов задоволений, а, відтак, на чию користь стягуються інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Вказане також свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (вх.№6664/22 від 13.06.2022) про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» витрат на правничу допомогу адвоката.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 123 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

У задоволенні заяви (вх.№6664/22 від 13.06.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Промислова, буд. 50/52, ) витрат на правничу допомогу адвоката на загальну суму розміром 79560,13 грн. (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят гривень тринадцять копійок) відмовити повністю.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 11.07.2022.

Суддя С.О. Саванчук