УХВАЛА

м. Київ

07.07.2022Справа № 910/8089/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD"

про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD"

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

про розірвання договору та стягнення 8 675 539,00 грн.,

за участі представників:

від заявника (позивача): Дзюба А.В., адвокат,

від відповідача: Свинченко Ю.І., самопредставництво,

від ДКС України: не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2020, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, позов задоволено повністю: розірвано договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 104 від 22.02.2008, укладений між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD", у зв`язку з істотною зміною обставин та стягнуто з відповідача на користь позивача 8 675 536 грн. сплаченого пайового внеску та 132 235,09 грн. судового збору за рахунок коштів бюджету міста Києва.

11.01.2021 на виконання вищевказаного рішення видано наказ.28.06.2022 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" надійшла заява про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання. Викликано уповноважених представників Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві до судового засідання та визначено його явку обов`язковою.

У судовому засіданні 07.07.2022 представник заявника (позивача) підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви не заперечувала.

Представники Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві до судового засідання не з`явилися, проте про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлене належним чином. З`ясувавши думку інших учасників справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності уповноваженого представника Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

В основу судового акту про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення суду по суті.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2020, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, стягнуто з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD", зокрема, 132 235,09 грн. судового збору за рахунок коштів бюджету міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 задоволено заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про роз`яснення судового рішення від 12.10.2020 року. Роз`яснено рішення Господарського суду міста Києва №910/8089/20 від 12.10.2020 року, що стягненню підлягають кошти 8 675 536 грн. сплаченого пайового внеску та 132 235,09 грн. судового збору саме за рахунок бюджету міста Києва як складової структури бюджетної системи України.

Водночас, листом від 02.06.2022 № 04.1-02-10/3847 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD", що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а відтак резолютивна частина рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20 щодо стягнення судового збору за рахунок коштів бюджету м. Києва містить припис, що не узгоджується з нормами частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів є Державна казначейська служба України (Казначейство). Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Головне управління Казначейства є територіальним органом Казначейства (Положення про Головне управління Казначейства, затверджене наказом казначействі від 10.05.2018 №163).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Пунктом 4 Порядку № 845 встановлено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Порядок № 845 встановлено обов`язок виключно органів Казначейства виконувати рішення суду про стягнення коштів.

Згідно із пунктом 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Механізм виконання рішень суду про стягнення коштів боржників, визначено пунктами 24-34 Порядку № 845.

Згідно з пунктом 19 Порядку № 845 безспірне списання коштів місцевого бюджету і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані.

Відповідно до частини 1 статті 63 Бюджетного кодексу України місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

У пункті 3 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетна система України ґрунтується, зокрема, на принцип самостійності, який полягає в тому, що Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.

У той же час, спір у даній справі стосувався повернення грошових коштів по договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №1104 від 22.02.2008, які перераховані та зараховані до бюджету міста Києва на казначейський рахунок №0001, у зв`язку із чим такі кошти є доходом міста Києва.

Відтак, за рішенням Господарського суду міста Києва №910/8089/20 від 12.10.2020 спірну суму коштів та судового збору стягнуто безпосередньо з бюджету міста Києва.

З огляду на наведене, подана позивачем заява про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20 шляхом стягнення судового збору в розмірі 132 235,09 грн. з Державного бюджету України фактично направлена на зміну рішення по суті, оскільки матиме наслідком зміну боржника за рішенням суду.

Поряд із цим, суд зауважує, що за положеннями статті 129 ГПК України тягар відшкодування судових витрат зі сплати судового збору покладається в разі задоволення позову на винну сторону - відповідача, яким у даній справі є Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20 відшкодування витрат позивача зі сплати судового збору покладено на Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), невиконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві наказу суду від 11.01.2021 № 910/8089/20 свідчить про перешкоду виконання чинного судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини заборгованість із виплати належних заявникам грошових коштів, визнана рішенням національного суду, яке набуло статусу остаточного, вважається "майном" у розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держава є відповідальною за борги державної установи чи підприємства, незважаючи на те, що установа є окремою юридичною особою. Отже, держава є відповідальною за невиплату заявникам сум, присуджених їм рішеннями, винесеними проти таких установ. При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що категорія спору та суть самого права на виплату, яка передувала постановленню рішення національним судом, не має значення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20.

Керуючись статтями 233, 235, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК LTD" про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/8089/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 11.07.2022 року.

Суддя К.В. Полякова