ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Справа № 902/68/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. , суддя Савченко Г.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп ЛТД" (вх. №1246/22) на рішення господарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. у справі №902/68/22 (суддя Матвійчук В.В., повний текст рішення складено 01.04.2022 р.)

за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ЧЕРНІГІВГАЗ" (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП ЛТД" (вул. Марії Литвиненко-Вольгемут, 31 А, м. Вінниця, 21018)

про стягнення 111 733,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 105 949,81 грн. боргу; 3 222,01 грн. пені; 548,61 грн. 3% річних; 2 013,05 грн. інфляційних втрат та 2 481,00 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Стягнути з позивача витрати по оплаті судового збору.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив фактичні обставини справи в результаті чого виніс необґрунтоване та незаконне рішення.

В обґрунтування апеляційної скаргм апелянт посилається на те, що Позивач поставив Відповідачу Товар на суму 345 200 грн., та відповідно отримав від Відповідача кошти в сумі 345 200 грн., чеків передбачених пунктом 3.1.7 Договору на суму 451 149, 81 грн., Позивач не надав.

Відповідно до п.3.1.7 Договору кількість поставленого Товару визначається за даними Покупця (Відповідача) який визнає, що Товар було поставлено на суму 345 200 грн., і вартість даного товару була оплачена, тобто заборгованість за Договором поставки від 03.02.2020 року відсутня.

Щодо накладної від 31.10.2021 року на суму 107 820, 81 грн., то в ній зазначена інша дата Договору як підстава для її видачі, зокрема в накладній зазначено дата Договору 2021 рік, а не 2020 рік як зазначено в Договорі.

Крім того, пунктом 6.3. Договору встановлено, що за надання послуг з організації продажу пального Постачальник (Позивач) сплачує Покупцю (Відповідачу) 5% (п`ять) відсотків за кожен м. куб., від кількості поставленого палива.

Однак, даний пункт Договору Позивачем не виконано послуги з організації продажу пального Позивачем не оплачено.

Враховуючи викладене, саме зі сторони Позивача допущено порушення договору поставки від 03.02.2020 року в той час як жодної заборгованості за поставленим товаром немає.

Разом з тим, приймаючи рішення суд першої інстанції не звернув увагу на дані обставини, в результаті чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заборгованість за договором поставки від 03.02.2020 року в сумі 111 733,48 грн., є правомірною та обґрунтованою.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп ЛТД" (вх. №1246/22) на рішення господарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. у справі №902/68/22 залишено без руху. Запропоновано апелянту протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки - подати оригінал доказу сплати судового збору в сумі 3 721,50 грн. та докази надіслання копії апеляційної скарги Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "ЧЕРНІГІВГАЗ". Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

20.05.2022 р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов лист з усунутими недоліками.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп ЛТД" (вх. №1246/22) на рішення господарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. у справі №902/68/22, запропоновано позивачу надати до відділу канцелярії та документообігу суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання скаржнику в порядку частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

15.06.2022 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ході апеляційного розгляду даної справи Північно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.02.2020 між Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз (позивач, за Договором Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Глобал-Трейд-Груп ЛТД (відповідач за Договором Покупець) укладений Договір поставки № 03022021/13А140-1807-21. (надалі Договір)

Умовами Договору, а саме п.2.1., сторони обумовили, що Продавець протягом строку дії цього Договору зобов`язується поставляти та передавати через мережу АГНКС (автомобільна газонаповнююча компресорна станція) у власність Покупця (повне господарське відання) стиснений природний газ (метан), надалі іменований Пальне, що відповідає державним стандартам, в кількості, визначеній відповідно до накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується приймати Пальне на АГНКС та оплачувати його на умовах цього Договору.

За змістом п.п. 3.1.1. Договору Продавець зобов`язаний поставляти Пальне на АГНКС на підставі наданих смарт-карток по цінам, що діють на момент такої поставки, та яка внесена до РОS-терміналу відповідальним працівником Продавця.

Відповідно до п.п. 4.1.9. Договору Покупець зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунок за відпущене своїм Клієнтам Пального згідно п. 7.1. Договору.

Поставка Товару здійснюється безпосередньо на АГНКС при пред`явленні смарт-карток у відповідності до правил опрацювання та перевірки смарт-карток.

Кількість Пального, що постачається, зазначається в накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору. (п. 6.1. Договору)

Ціна на Пальне за даним Договором відповідатиме ціні стели, яка діє момент заправки. (п. 6.4. Договору)

Згідно п. 7.1. Договору оплата за пальне здійснюється шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку Покупця на розрахунковий рахунок Продавця.

Покупець оплачує вартість Палива на умовах 100% попередньої оплати, шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку Покупця на розрахунковий рахунок Продавця, якщо інше не передбачено домовленістю Сторін. Датою оплати Пального вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. (п. 7.2. Договору)

Відповідно до п. 7.5. Договору оплата за послуги з організації продажу Пального здійснюється шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку Продавця на розрахунковий рахунок Покупця не пізніше 15-го числа місяця, наступного за тим, у якому було їх надано.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін. Строк дії цього Договору складає 1 (один) рік з дати набрання ним чинності. Цей строк автоматично продовжується на наступні періоди в 1 (один) рік кожен, якщо жодна з Сторін не повідомить іншу Сторону за 30 (тридцять) днів до закінчення кожного однорічного періоду дії цього Договору про намір припинити його дію. (п. п. 8.1., 8.2. Договору)

Позивачем на виконання умов Договору №03022021/13А140-1807-21 від 03.02.2020, згідно видаткової накладної №81021612 від 31.10.2021 поставлено відповідачу товар на загальну суму 107 820,72 грн.

Вказана видаткова накладна підписана позивачем та відповідачем, а також скріплена печатками підприємств.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видатковій накладній товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Однак відповідач, в порушення умов Договору та взятих на себе зобов`язань, не сплатив вартість отриманого товару в повному обсязі, сплативши лише 1870,91 грн, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 105 949,81 грн.

20.01.2022 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ЧЕРНІГІВГАЗ" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП ЛТД" заборгованості в загальному розмірі 111 733,52 грн, з яких: 105 949,81 грн - основний борг; 3 222,04 грн - пеня; 548,62 грн - 3% річних; 2 013,05 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 03022021/13А140-1807-21 від 03.02.2020 в частині проведення розрахунків за поставлений стиснений природний газ (метан).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 31.01.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/68/22 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 22.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.02.2022 продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Підготовче судове засідання по розгляду справи по суті на 29.03.2022.

Розглянувши позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача 105 949 грн. 81 коп. - боргу; 3 222 грн. 01 коп. пені; 548 грн. 61 коп. 3% річних; 2 013 грн. 05 коп. інфляційних втрат та 2 481 грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що основний борг в сумі 105 949,81 грн. доведений належними та допустимими доказами, його наявність і розмір відповідачем не спростовані, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 105 949,81 грн. підлягає до задоволення.

При перевірці правильності здійснених позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, судом першої інстанції виявлено помилку в бік завищення, а тому вимога АТ Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз частині стягнення з Відповідача 3 222,04 грн пені за період з 16.11.2021 по 17.01.2022, підлягає частковому задоволенню в сумі 3 222,01 грн.

Також при перевірці правильності здійснених позивачем розрахунку 3% річних судом першої інстанції виявлено помилку в бік завищення, оскільки за розрахунком суду, за визначений в розрахунку період розмір трьох процентів річних становить 548,61 грн, а тому вимога АТ Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз частині стягнення з Відповідача 548,62 грн - 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 548,61 грн.

За результати перевірки розрахунку інфляційних втрат судом першої інстанції не виявлено помилок, а тому вказана вимога підлягає до задоволення, в розмірі, визначеному позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже зазначалося вище 03.02.2020 між Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз (позивач, за Договором Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Глобал-Трейд-Груп ЛТД (відповідач за Договором Покупець) укладений Договір поставки № 03022021/13А140-1807-21, за умовами якого Продавець протягом строку дії цього Договору зобов`язується поставляти та передавати через мережу АГНКС (автомобільна газонаповнююча компресорна станція) у власність Покупця (повне господарське відання) стиснений природний газ (метан).

За змістом п.п. 3.1.1. Договору Продавець зобов`язаний поставляти Пальне на АГНКС на підставі наданих смарт-карток по цінам, що діють на момент такої поставки, та яка внесена до РОS-терміналу відповідальним працівником Продавця.

Відповідно до п.п. 4.1.9. Договору Покупець зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунок за відпущене своїм Клієнтам Пального згідно п. 7.1. Договору.

Поставка Товару здійснюється безпосередньо на АГНКС при пред`явленні смарт-карток у відповідності до правил опрацювання та перевірки смарт-карток.

Позивачем на виконання умов Договору №03022021/13А140-1807-21 від 03.02.2021, згідно видаткової накладної №81021612 від 31.10.2021 поставлено відповідачу товар на загальну суму 107 820,72 грн.

Вказана видаткова накладна підписана позивачем та відповідачем, а також скріплена печатками підприємств.

Зазначеною видатковою накладною підтверджується факт отримання відповідачем від позивача товару за Договором на загальну суму 107 820,72 грн.

Однак відповідач, в порушення умов Договору та взятих на себе зобов`язань, не сплатив вартість отриманого товару в повному обсязі, сплативши лише 1870,91 грн, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 105 949,81 грн.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували здійснення ним повної оплати за товар за видатковою накладною №81021612 від 31.10.2021 на загальну суму 107 820,72 грн.

З вище викладеного вбачається, що основний борг відповідача в сумі 105 949,81 грн. доведений належними та допустимими доказами, його наявність і розмір відповідачем не спростовані, належними та допустимими доказами.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача 105 949,81 грн. підлягає до задоволення.

Також із позовної заяви вбачається, що, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 3 222,04 грн пені, 548,62 грн три проценти річних та 2 013,05 грн інфляційних втрат.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст.230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 9.2 Договору сторони узгодили, що за несвоєчасну оплату відпущеного Пального у строки, зазначені в п. 7.2. Договору Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, ще й пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період її нарахування від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Перевіривши правильність нарахування пені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за визначений в розрахунку період розмір пені становить 3 222,01 грн.

А тому, позовні вимоги АТ Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 3 222,01 грн.

Перевіривши вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 548,62 грн трьох процентів річних за період з 16.11.2021 по 17.01.2022 та 2 023,63 грн, інфляційних втрат за період грудень 2021 року - січень 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Перевіривши розрахунок 3% річних колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за визначений в розрахунку період розмір трьох процентів річних становить 548,61 грн, тому означена вимога підлягає частковому задоволенню, в розмірі, визначеному судом.

За результати перевірки розрахунку інфляційних втрат, колегія суддів дійшла висновку, що він є арифметично правильним, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана вимога підлягає до задоволення, у визначеному позивачем розмірі - 2 013,05 грн.

Щодо посилань апелянта на те, що доказом відпущеного (поставленого, проданого) клієнтам Відповідача Пального є чеки РOS-терміналів, однак Позивач не довів поставку товару Відповідачу в спосіб передбачений Договором, на суму зазначену в позовній заяві, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.1.7. Договору доказом відпущеного (поставленого, проданого) клієнтам Відповідача Пального є чеки РOS-терміналів. Таких чеків до позовної заяви Позивачем не додано.

Згідно п. 3.1.7. Договору поставки, друкується два ідентичних чеки, один віддається клієнту - Товариству з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП ЛТД", другий чек та роздруківки РOS-терміналу зберігається у Продавця - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ЧЕРНІГІВГАЗ".

Тобто Відповідач в обґрунтування своїх заперечень чеки РOS-терміналу не надав.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору поставки, у випадку виникнення розбіжностей щодо достовірності операцій, виконаних по смарт-картці при виконанні заправок на АГНСК Продавця та за наявності обґрунтованої заяви у письмовій формі від Клієнта про відмову від оплати операції, покупець направляє Продавцю в письмовій формі офіційних запит із зазначенням операцій, по яким виникли розбіжності, додавши належним чином оформлені копії заяв Клієнта. Вартість таких операцій Покупець не сплачує до моменту розв`язання суперечки.

Однак, в матеріалах справи відсутні обґрунтована заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП ЛТД" про виникнення розбіжностей та відмову від оплати операції на суму 107 820,72 грн. зазначену у видатковій накладній від 31.10.2021 №81021612, а також офіційного запиту направленого Продавцю у письмовій формі із зазначенням операцій, по яким виникли розбіжності.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, (далі по тексту - Положення) визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. (далі -Положення).Підпунктом 2.5. пункту 2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Відтак, за загальним правилом, доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, а також документи, що підтверджують факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності покупця.

За своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

Висновок щодо підтвердження факту господарської операції саме первинними документами викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.08.2020 у справі №922/2081/19, від 04.11.2020 у справі №910/9739/19, від 18.11.2020 у справі № 920/61/19.

Відповідно до п. 6.1. Договору поставки №03022021/13А140-1807-21 від 03.02.2020, кількість пального, що постачається зазначається у накладних, що є невід`ємною частиною даного договору.

А тому, посилання апелянта на те, що Позивач не довів поставку товару Відповідачу в спосіб передбачений Договором, на суму зазначену в позовній заяві колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що у видатковій накладній від 31.10.2021 №81021612 зазначена інша дата договору, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки видаткова накладна від 31.10.2021 №81021612 містить всі обов`язкові реквізити, передбачені законодавством, а також підпис уповноваженої особи Відповідача та гербову печатку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП ЛТД".

Окрім того, у видатковій накладній №81021612 від 31.10.2021 зазначено номер Договору поставки - 03022021/13А140-1807-21, а тому допущена при написанні видаткової накладної від 31.10.2021 №81021612 дата Договору поставки описка не може слугувати підставою для визнання видаткової накладної неналежним доказом здійснення господарської операції за Договором поставки №03022021/13А140-1807-21 від 03.02.2020.

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони, не спростовують заявлені позивачем вимоги, також апелянтом не надано належних доказів, як б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, окрім того, аргументи апелянта, щодо відсутності в нього заборгованості спростовуються встановленими обставинами справи та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. у справі №902/68/22 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Трейд-Груп ЛТД" (вх. №1246/22) на рішення Гсподарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. у справі №902/68/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Гсподарського суду Вінницької області від 29.03.2022 р. у справі №902/68/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №902/68/22 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "08" липня 2022 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Савченко Г.І.