ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"11" липня 2022 р. Справа № 916/1454/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву акціонерного товариства „Херсонобленерго про видачу судового наказу (вх. №1511/22 від 05.07.2022р.) про стягнення заборгованості із боржника акціонерного товариства „Таврійська будівельна компанія,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство „Херсонобленерго звернулось до господарського суду із заявою до акціонерного товариства „Таврійська будівельна компанія про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості у загальному розмірі 155 971,67 грн. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує неналежним виконанням з боку боржника прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого боржник приєднався шляхом підписання 03.12.2018р. відповідної заяви, в частині оплати вартості наданих заявником послуг у лютому та березні 2022р.

Акціонерним товариством „Херсонобленерго на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду, зокрема, заяву-приєднання від 03.12.2018р., рахунки за лютий, березень 2022р., та акти приймання-передачі послуг за лютий, березень 2022р., які боржником підписані не були. Крім того, заявником надано докази направлення 21.04.2022р. рахунків та актів на адресу боржника засобами електронного зв`язку.

Розглянувши заяву акціонерного товариства „Херсонобленерго про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Господарський суд зазначає, що надані заявником акти наданих послуг за лютий та березень 2022р. підписані не були, що, відповідно, виключає можливість встановлення судом факту надання послуг на заявлену до стягнення суму. При цьому, доказ на підтвердження направлення рахунків та актів на адресу боржника засобами електронного зв`язку, а також відсутність заперечень з боку боржника, не можуть бути достатніми підстави для стягнення заборгованості за правилами наказного провадження, оскільки суд не може перевірити факт отримання документів боржником, а також перевірити наявність/відсутність заперечень боржника щодо підписання актів.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що з поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається порушення права грошової вимоги за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого боржник приєднався шляхом підписання 03.12.2018р. відповідної заяви, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору, а також заявлені до стягнення витрати на правову допомогу, покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 129, 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству „Херсонобленерго у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №1511/22 від 05.07.2022р.) про стягнення із акціонерного товариства „Таврійська будівельна компанія заборгованості у розмірі 155 971,67 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна