ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1253/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна"

до Комунального підприємства "Фармація" Житомирської міської ради

про стягнення 191 255,31 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства "Фармація" Житомирської міської ради про стягнення 191 255,31 грн, з яких 135 000,00 грн сума основного боргу, 56 255,31 грн 30% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням з боку відповідача умов укладеного між сторонами договору поставки №13/ж від 15.12.2016 в частині проведення належного розрахунку за отриманий від позивача товар, в результаті чого утворилась заборгованість, якає предметом спору.

Ухвалою суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/1253/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, але направив суду клопотання про розгляд даної справи без участі його представника.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Повноважного представника відповідач в судове засідання не направив, останньому направлялася ухвала про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

07.07.2022 направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача або перенесення судового засідання на іншу дату.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2016 між ТОВ "Долфі-Україна" (постачальник/позивач) та КП "Фармація" Житомирської міської ради (покупець/відповідач) укладено договір поставки №13/ж відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

Асортимент, найменування та ціна товарів зазначаються постачальником в прайс-листі і можуть змінюватись постачальником протягом дії даного договору (п. 1.7 договору).

Постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар за цим договором окремими партіями (п. 2.1 договору).

Передача товару за цим договором здійснюється в місці, щодо якого досягнуто усної або письмової домовленості між сторонами, і оформлюється відповідною накладною. Постачання товару до місця передачі товару здійснюється за рахунок постачальника або покупця, в залежності від домовленості сторін (п. 2.3 договору).

Асортимент кожної окремої партії товару визначається виходячи з асортименту товару за договором, усної чи письмової заявки покупця та наявності його у постачальника на момент отримання заявки (п. 3.1 договору).

Ціна на кожне найменування товару за цим договором визначається виходячи з відпускних цін встановлених постачальником на момент отримання заявки покупця та вважається остаточно узгодженою в розмірі вказаному у документах, що підтверджують передачу товару (видаткові, товарно-транспортні накладні ( п. 4.1 договору).

Згідно п. 4.2 договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в національній валюті України (гривні) в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару на протязі 60календарних днів з моменту отримання товару. Факт отримання товару підтверджується (видатковою, товарно-транспортною накладною) підписаною сторонами.

За порушення строку оплати товарів покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України (п. 5.3 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, в тому числі і щодо нарахування неустойки за цим договором. Сторони домовилися, що у випадку, якщо жодна із сторін за 30календарних днів до закінчення строку дії даного договору, не повідомить другу сторону про припинення його умов (розірвання), договір вважається автоматично пролонгований на наступний рік на тих же умовах (п. 6.1 договору).

31.12.2019 між сторонами підписана додаткова угода до договору №13/ж від 15.12.2016 відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2020 на тих самих умовах та вважати даний договір пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо будь-яка із сторін за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору, письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар.

Однак, відповідач за отриманий товар належним чином розрахунок не провів, в результаті чого залишись не оплаченими видаткові накладні на загальну суму 135 000,00 грн, а саме:

-№ДУЦ137758 від 24.03.2020 на суму 1 136,98 грн, з яких 956,56 грн оплачено, борг - 180,42 грн;

-№ДУЦ139163 від 25.03.2020 на суму 4 994,67 грн;

- №ДУЦ139442 від 25.03.2020 на суму 6 803,83 грн;

- №ДУЦ139765 від 26.03.2020 на суму 2 636,48 грн;

- №ДУЦ139703 від 26.03.2020 на суму 659,12 грн;

- №ДУЦ139755 від 26.03.2020 на суму 741,51 грн;

- №ДУЦ139763 від 26.03.2020 на суму 154,40 грн;

- №ДУЦ140819 від 26.03.2020 на суму 1 068,93 грн;

- №ДУЦ 140820 від 26.03.2020 на суму 651,63 грн;

- №ДУЦ141044 від 27.03.2020 на суму 3 954,72 грн;

- №ДУЦ141934 від 30.03.2020 на суму 527,30 грн;

- №ДУЦ145921 від 31.03.2020 на суму 1 237,18 грн;

- №ДУЦ146050 від 31.03.2020 на суму 1 647,80 грн;

- №ДУЦ146541 від 01.04.2020 на суму 8 003,60 грн;

- №ДУЦ146533 від 01.04.2020 на суму 1 437,06 грн;

- №ДУЦ146540 від 01.04.2020 на суму 3 766,40 грн;

- №ДУЦ159359 від 10.04.2020 на суму 809,99 грн;

- №ДУЦ160645 від 13.04.2020 на суму 552,12 грн;

- №ДУЦ165271 від 16.04.2020 на суму 53,50 грн;

- №ДУЦ165274 від 16.04.2020 на суму 2 464,00 грн;

- №ДУЦ165372 від 16.04.2020 на суму 1 369,07 грн;

- №ДУЦ165373 від 16.04.2020 на суму 1 232,00 грн;

- №ДУЦ166723 від 16.04.2020 на суму 508,25 грн;

- №ДУЦ166724 від 16.04.2020 на суму 233,75 грн;

- №ДУЦ167051 від 17.04.2020 на суму 66 500,00 грн;

- №ДУЦ167087 від 17.04.2020 на суму 670,89 грн;

- №ДУЦ167174 від 17.04.2020 на суму 2 326,00 грн;

- №ДУЦ189343 від 05.05.2020 на суму 7 000,00 грн;

- №ДУЦ506281 від 25.09.2020 на суму 1 900,00 грн;

- №ДУЦ506282 від 25.09.2020 на суму 409,00 грн;

- №ДУЦ506301 від 25.09.2020 на суму 4 374,38 грн;

- №ДУЦ506302 від 25.09.2020 на суму 2 332,00 грн;

- №ДУЦ506310 від 25.09.2020 на суму 3 800,00 грн.

Також в матеріалах справи наявні довіреності відповідача, видані на уповноваження окремих осіб здійснення приймання товару, проставлення підпису, зокрема, у видаткових накладних та підтвердження, що відтиски печаток, що містяться в цих довіреностях є офіційними печатками підприємства.

Таким чином, наявними в матеріалах справи видатковими накладними, підписаними та скріпленими печатками сторін, та довіреностями підтверджений факт отримання відповідачем від позивача товару на вказану вище суму.

Заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу, відповідач суду не надав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 135 000,00 грн заборгованості за поставлений товар є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано відповідачу 56 255,31 грн 30% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що за порушення строку оплати товарів покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 30% річних, судом встановлено, що він виконаний відповідно до чинного законодавства, у урахуванням п. 4.4 договору за період з дня виникнення заборгованості по кожній окремій видатковій накладній по день подання позовної заяви до суду.

Суд вважає розрахунок позивача вірним, а вимогу про стягнення 56 255,31 грн 30% річних такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

В свою чергу позивач подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 135 000,00 грн боргу, 56 255,31 грн 30% річних.

Судовий збір в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Фармація" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, 19/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А, ) 135 000,00 грн боргу, 56 255,31 грн 30% річних, 2 868,83 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.07.22

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 сторонам (рек)