ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/5429/14
Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №24-1/06 від 24.06.2022 року про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/5429/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, м.Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп, Київська область, Васильківський район с. Мархалівка,
2. Асоціації фермерів Агрокомплекс, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина
про стягнення коштів
секретар судового засідання: Д.С.Бабяк
від позивача (стягувача) не з`явився
від відповідачів (боржників) не з`явились
від ДВС не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 року у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; присуджено до стягнення з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

06.04.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі №911/5429/14 видано накази.

Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 31.03.2015 у справі №911/5429/14 присуджено до стягнення з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

20.04.2015 на виконання додаткового рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015 у справі № 911/5429/14 видано наказ.

До Господарського суду Київської області звернувся стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс зі скаргою №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження.

За результатами розгляду скарги стягувача, господарським судом 21.06.2022 року постановлено ухвалу про задоволення скарги ТОВ Компанія Ніко-Тайс №01-3/06 від 01.06.2022 року на бездіяльність Новомосковського міськрайонного ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) щодо примусового виконання наказів від 06.04.2015 та від 20.04.2015 у справі №911/5429/14.

До суду від стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла заява №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9900,00 грн.

Ухвалою суду від 28.06.2022 року розгляд заяви призначено на 12.07.2022 року.

Відповідачі (боржники), позивач (стягував) та орган ДВС, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 12.07.2022 року не з`явились. Заперечення органу ДВС на заяву стягувача про стягнення судових витрат до суду не надходили.

Враховуючи, що неявка учасників справи та органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, не перешкоджають її розгляду, а надання письмового відзиву на заяву є правом, а не обов`язком учасників процесу, господарський суд вважає, що їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні 12.07.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) витрат на правничу правову допомогу, судом встановлено наступне.

Розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця регулюється спеціальною нормою процесуального закону, а саме, статтею 344 ГПК України.

Так, статтею 344 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Як вбачається з поданої заяви, стягувач просить покласти на орган ДВС понесені судові витрати у сумі 9900,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу стягувачем надано копію Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №24-12-2020/8 від 24.12.2020 року (далі - Договір), укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (за договором - замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (за договором - адвокат), копію акту прийому-передачі документів від 24.12.2020 року, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 року, довіреність ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», видану на ім`я Грищенка Олександра Миколайовича, як адвоката, та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 року, виданого на ім`я Грищенка О.М.

Згідно п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, АФ «Агрокомплекс» та Новомосковським МРВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (м. Дніпро), котрі виникли у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі 911/5429/14 від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів органом ДВС, направлених на примусове виконання вище вказаних наказів суду та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до органу ДВС різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність державного виконавця органу ДВС у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

У п. 1.2 Договору сторони погодили, що правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно п. 3.1 Договору, вартість виконання передбаченого цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 800,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 Договору). При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону. Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 900,00 грн. судові засідання - 1500,00 грн./судове засідання у суді відповідної інстанції, побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 800,00 грн./год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.8 Договору, сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до п.п. 1.1, 2.1 Договору) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 року, виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи та надані послуги: зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи в призмі існування та допущення органом ДВС порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 (1 год.); організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність органу ДВС у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу та підготовка щодо подання до суду вказаної скарги (5 год.); організація, підготування та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань, тощо, які направлені на підтвердження вимог скарги на бездіяльність органу ДВС (1 год.); витрати часу прибуття до суду для участі у судовому засіданні 21.06.2022 року з розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС (1 год.); участь у судовому засіданні 21.06.2022 року з розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС із врахуванням часу очікування та тривалості судового засідання, надання пояснень та підтримання правової позиції 1500,00 грн.; гонорар адвоката на підставі п. 3.8 Договору у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у даній справі за скаргою на бездіяльність органу ДВС у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 - 2000,00 грн.

Загальна вартість наданих за актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 року становить 9900,00 грн. (п. 2 Акту).

Враховуючи викладене, стягувач зазначає про понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2016 року у справі №911/5429/14, загальною вартістю 9900,00 грн. за надану правничу допомогу адвокатом Грищенко О.М. у період з 24.12.2020 по 21.06.2022.

Судом встановлено, що Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 05.10.2021 року у справі №907/746/17 акцентовано увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначено також ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited"проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18.

Враховуючи викладене, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду стягувачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

Судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Судом встановлено, що у даній справі ТОВ «Ніко-Тайс» неодноразово зверталось до суду із заявами щодо бездіяльності органу ДВС за різні періоди, але з аналогічних підстав. При цьому, ухвалами Господарського суду Київської області від 28.01.2020, 19.05.2020, від 21.06.2022 визнавалась неправомірною бездіяльність державного виконавця органу ДВС у виконавчих провадженнях №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 06.04.2015 та від 20.04.2015 у справі №911/5429/14 за різні періоди.

У зв`язку з цим, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 року з органу ДВС стягнуто на користь ТОВ «Ніко-Тайс» витрати на правничу допомогу на загальну суму 6600,00 грн.

Зазначена сума разом з витратами на професійну правничу допомогу згідно поданої заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9900,00 грн. (всього 16500,00 грн.) значно перевищує суму боргу згідно наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року №911/2410/13, які мали бути сплачені ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та АФ «Агрокомплекс» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (9788,02 грн.).

Зазначене, на думку суду, свідчить що покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9900,00 грн. є надмірним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17, практика стягнення ТОВ «Ніко-Тайс» з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. В переважній більшості справ, у яких ТОВ «Ніко-Тайс» зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу. При цьому, в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів, а суми, які підлягали до стягнення у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зверталось до суду.

Під час розгляду питання щодо стягнення з органу ДВС витрат на професійну правничу допомогу, судом враховано, що позиції скаржника не змінювались, аргументи ТОВ Компанія «Ніко-Тайс», викладені у скаргах на дії та бездіяльність органу ДВС, поданих в межах справи №911/5429/14, є практично аналогічними. При цьому, скаржником в усіх документах застосовано посилання на однакову судову практику, а також на аналогічні позиції Верховного Суду. Документи, що подавались ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в межах справи №911/5429/14, містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону, наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів. Значна кількість подібних справ за участю ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» щодо стягнення з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду скарг на бездіяльність відділів свідчить про те що, правова позиція скаржника є сформованою та незмінною по суті, а коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.

Крім того, серед наданої правничої допомоги згідно акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 вказано: витрати часу на прибуття до суду для участі у судовому засіданні 21.06.2022 року (1 год.).

Суд відмовляє у задоволенні вимог щодо стягнення вартості правової допомоги в розмірі 800,00 грн. (1 год * 800,00 грн.) за зазначені послуги, оскільки, вони не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а відтак витрати на них не можуть бути покладені судом на іншу сторону.

За таких обставин, встановивши невідповідність заявлених ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на професійну правничу допомогу вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, суд дійшов висновку про зменшення цих сум на 75%.

Разом з цим, у вже згаданому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Верховний Суд у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначив, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,90 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000,00 євро, як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Таким чином, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

В даному випадку, виходячи з того, що юридична кваліфікація правовідносин у даній справі не є складною, зважаючи на численну кількість поданих стягувачем скарг на дії та бездіяльність органу ДВС у інших справах, суд дійшов висновку, що такі вимоги як стягнення «гонорару успіху» у сумі 2000,00 грн. у зв`язку із прийняттям позитивного для стягувача судового рішення у даній справі, не відповідають критерію розумності, так як не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника стягувача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування, з огляду на обставини даної справи, матиме надмірний характер.

Крім того, «гонорар успіху» у сумі 2000,00 грн. не є співмірним з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами - подання однієї заяви та участь в одному судовому засіданні), у зв`язку з чим, за встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на орган ДВС відшкодування «гонорару успіху», який сплачує заявник на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

За таких обставин, заява ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» №07-1/06 від 07.06.2022 року (вх. №6480/22 від 09.06.2022 року) про покладення на Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 1775,00 грн. (9900,00 (заявлена сума) - 2000,00 грн. «гонорар успіху» - 800 грн. (відмовлено у задоволенні)) * 25%).

Водночас, суд не приймає до уваги посилання стягувача, викладені у заяві про те, що неподання іншою стороною, в даному випадку, органом ДВС клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката є підставою для задоволення такої заяви у повному обсязі, оскільки, це не відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 05.10.2021 у справі №907/746/17 та від 03.10.2019 у справі №922/445/19, які згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 124, 129, 234, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/5429/14 задовольнити частково.

2. Стягнути з Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ) 1775 (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

3. Видати наказ.

4. Копію ухвали надіслати стягувачу, боржникам та Новомосковському ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро)

Додаткова ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 18.07.2022 року.

Суддя Д.Г. Заєць