ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Справа№ 420/244/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

представника скаржника Суботи О.В.,

представника позивача Воронкова В.О.,

представника третьої особи Аветяна А.Г.

за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 (повне рішення складено 06.10.2021)

у справі №420/244/19 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Приватного підприємства «БУГЕНВІЛ»

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування наказу,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У січні 2019 року Приватне підприємство «БУГЕНВІЛ» (далі - ПП «БУГЕНВІЛ») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 08.01.2019 № 34/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі № 420/244/19 у задоволенні позову ПП «БУГЕНВІЛ» відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ПП «БУГЕНВІЛ» задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 08.01.2019 №34/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Постановою Верховного Суду від 21.12.2020 у справі № 420/244/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 скасовано, провадження у справі закрито, роз`яснено ПП «БУГЕНВІЛ» право на звернення до суду за правилами господарського судочинства.

Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021 за заявою ПП «БУГЕНВІЛ» справу № 420/244/19 передано до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.02.2021 прийнято справу № 420/244/19 до провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.03.2021, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 справу № 420/244/19 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

15.03.2021 позивач до Господарського суду Одеської області подав заяву про зміну предмета позову, в якій заявив такі вимоги до відповідача: визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 08.01.2019 року № 34/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги про скасування наказу обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ виданий з порушенням порядку розгляду скарги ОСОБА_1 , зокрема п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла станом на час розгляду скарги), Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок 1128), оскільки Мін`юстом проігноровано факт існування судових спорів (провадження у справах: № 522/22020/18, №1522/27732/12, № 522/20404/14ц) щодо спірного об`єкта нерухомого майна, про що позивач повідомляв у поданих запереченнях та безпосередньо на засіданні комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 03.01.2019, та що мало бути підставою для відмови у задоволенні скарги відповідно до вимог закону.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 позов задоволено повністю. Визнано незаконним наказ Мін`юсту від 08.01.2019 № 34/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Стягнуто з Мін`юсту на користь ПП «БУГЕНВІЛ» 2 270, 00 грн судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що у випадку, коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір, то така обставина виключає можливість розгляду Мін`юстом скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо цього нерухомого майна. Спір про право підлягає вирішенню у судовому порядку.

Рішення мотивовано тим, що відповідач був обізнаний про судове провадження № 522/22020/18, відкрите ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 та забезпечення позову за ухвалою суду від 22.12.2018 по цій справі, в якій зазначено характеристики саме того ж об`єкта нерухомого майна, що було предметом розгляду скарги ОСОБА_1 до відповідача, і реєстрацію на яке за позивачем скасовано оскаржуваним наказом Мін`юсту, однак не надав факту наявності спору між сторонами щодо об`єкта нерухомого майна належного правового значення.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

У листопаді 2021 Мін`юст, не погодившись з ухваленим рішенням, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва 28.09.2021 та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ПП «БУГЕНВІЛ» відмовити повністю. Також скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 було поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Мін`юсту на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2021. Зупинено дію оскаржуваного рішення. Надано сторонам час для подачі відзиву та клопотань. Справу призначено до розгляду на 09.02.2022.

Розгляд справи відкладався та у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді-доповідач справу було призначено на 09.03.2022. Також здійснювалися запити до реєстраційних органів щодо місце реєстрації третьої особи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Розгляд справи 09.03.2022 не відбувся.

Надалі Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ та від №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, продовжувався строк запровадженого воєнного стану, зокрема, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 розгляд справи було призначено на 08.06.2022, а 08.06.2022 у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.06.2022.

15.06.2022 розгляд справи було відкладено на 04.07.2022 за клопотаннями скаржника та третьої особи.

У судове засідання 04.07.2022 з`явилися представники усіх учасників справи - позивача, відповідача та третьої особи.

Суд заслухав представників учасників справи, з`ясував обставини справи та перевірив їх доказами.

Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду - скасувати. Представник третьої особи також підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Мін`юст не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав. 3 аналізу вказаної норми вбачається, що визначальною підставою відмови Мін`юсту є наявність не будь-якого судового спору, а виключно спору між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Нетотожність чи відсутність хоча б одного елементу (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17 та від 29.01.2021 у справі № 640/12666/19.

Так, скаржник вказує, що сторонами розгляду скарги є ОСОБА_1 , державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Кравець О.В., ПП «Бугенвіл», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , АТ «Кристалбанк», АТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 , ТОВ «Фінансова компанія «Новотех».

Підставою для звернення зі скаргою було порушення державним реєстратором вимог законодавства у сфері державної реєстрації. Предметом розгляду скарги є оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2018 № 43354724, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Кравцем Олександром Володимировичем стосовно нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому сторонами у судовій справі № 522/22020/18 є ПП «Бугенвіл», ТОВ «Фінансова компанія «Новотех», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , тобто вбачається нетотожність сторін розгляду скарги, а саме в судовій справі відсутні АТ «Кристалбанк», АТ «Укрсоцбанк» та державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Кравець О.В.

До того ж, підставою звернення з позовом по даній судовій справі не є порушення державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Кравцем О.В. вимог законодавства під час вчинення оскаржуваного рішення від 04.10.2018, а є визнання недійсним договору купівлі-продажу та іпотеки.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло. Клопотань про продовження строку для їх подачі заявлено не було.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Уксоцбанк» (далі - АКБСР «Уксоцбанк» (кредитор) та громадянином України - ОСОБА_7 (позичальником) був укладений генеральний договір про здійснення кредитування № 665/071 (кредитний договір № 665/071), за умовами якого кредитором надано позичальнику грошові кошти (кредит) в межах загального ліміту кредитування на умовах повернення, сплати процентів, комісії у визначеному розмірі.

10.01.2008 в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 665/071 було передано в іпотеку нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 200, 4 кв. м., які розташовані у будинку під АДРЕСА_2 (предмет іпотеки), про що між АКБСР «Уксоцбанк» (іпотекодержателем) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в особі представника ОСОБА_8 ), ОСОБА_7 (іпотекодавці) був укладений іпотечний договір (з майновим поручителем), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. 10.01.2008, реєстровий № 9.

Відповідно до умов вказаного іпотечного договору визначено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності.

15.08.2018 на підставі укладених між ПАТ «Уксоцбанк» та ФК «Інвест-Кредо» договору факторингу № 010-F/18-USB, та договору відступлення (передачі) прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським О.Е. 10.01.2008 та зареєстрованим у реєстрі за № 9, між ПАТ «Уксоцбанк» передано «Інвест-Кредо» своє право вимоги до позичальника за генеральним договом про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.2008 та усі права іпотекодержателя за іпотечним договором від 10.01.2008 щодо предмета іпотеки: нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 200, 4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

15.08.2018 між ТОВ «Інвест-Кредо» (цедент) та ПП «Бугенвіль» (цесіонарій) був укладений договір про відступлення права вимоги (цесія), в поряду та на умовах якого цедент передав (відступив) цесіонарію, а цесіонарій набув належні цедентові права вимоги за генеральним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.2008, що укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого став ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянином ОСОБА_7 , у т.ч. права, що виникають з іпотечного договору (з майновим поручителем) б/н від 10.01.2008, укладеного між АКБСР «Уксоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ..

Також 15.08.2018 між ТОВ «Інвест-Кредо» (первісний іпотекодержатель) та ПП «Бугенвіль» (новий іпотекодержатель) укладено договір відступлення (передачі) прав за іпотечним договором (посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 10.01.2008, за реєстровим №9), відповідно до якого первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю всі права, що належать первісному іпотекодержателю за іпотечним договором від 10.01.2008.

22.08.2018 ПП «Бугенвіль» звернувся із вимогами № 01, №02, №03 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення порушень за генеральним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.2008, в яких повідомив про набуття права вимоги щодо виконання ними кредитного договору від 10.01.2008 та іпотечного договору від 10.01.2008 щодо сплати за кредитним договором від 10.01.2008 з усіма додатковими угодами до нього, суми грошових коштів у розмірі 56 412 401, 72 грн протягом 30 календарних днів з моменту отримання даного листа-вимоги та попередив про право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору купівлі-продажу або реєстрації права власності на предмет іпотеки, яким є нежитлові приміщення, загальною площею 200, 4 кв.м., що знаходяться за вищевказаною адресою, на підставі ст. 35 - 38 Закону України «Про іпотеку» у відповідності до ст. 1050 Цивільного кодексу України. Згідно з доданими до позову повідомленнями про вручення поштових відправлень, вказані вимоги отримані адресатами 28.08.2018.

У зв`язку із невиконанням вказаних письмових вимог, ПП «БУГЕНВІЛ» подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30422041 від 02.10.2018 року, до якої додав: іпотечний договір від 10.01.2008 № 9, договір про внесення змін від 13.02.2008 № 608, договір відступлення (передачі) прав за іпотечним договором від 15.08.2018 № 1535, вимоги від 22.08.2018 №01-03, та такі рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень: №680, №671, №698.

04.10.2018 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравцем Олександром Володимировичем за заявою Приватного підприємства «БУГЕНВІЛЬ» прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43354724 та проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: право приватної спільної часткової власності на 72/100 нежитлового приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору відступлення (передачі) прав за іпотечним договором від 10.01.2008 №9, договору про внесення змін від 13.02.2008 № 608, договору відступлення (передачі) прав за іпотечним договором від 15.08.2018 № 1535, вимоги від 22.08.2018 №01-03, та рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень: №680, №671, №698.

Не погоджуючись із вчиненою 04.10.2018 реєстраційною дією щодо нерухомого майна, 11.12.2018 ОСОБА_1 (через представника - адвоката Байдеріна О.А.) звернулась до комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріаті Мін`юсту зі скаргою №07/12/2018 від 07.12.2018 про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравця О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43354724 від 04.10.2018.

Скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рішенням державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравця О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43354724 від 04.10.2018 на користь ПП «БУГЕНВІЛ» відчужено частку об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 72/100, котра належить їй ( ОСОБА_1 ) на праві власності відповідно до свідоцтво про право власності № 967606 від 05.03.2013 (на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 19.02.2013 шляхом об`єднання в одне приміщення: н.п. № 101, загальною площею 79, 0 кв. м. та 42/100 частин загальною площею 200, 4 кв. м.), на підставі якого вона отримала право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 279, 4 кв. м.; вона ( ОСОБА_1 ) ніколи не отримувала вимоги про порушення кредитного чи іпотечного договору, не укладала та не набувала статусу сторони угоди; не передавала нежитлове приміщення № 102 по АДРЕСА_2 в іпотеку ПП «Бугенвіль».

За результатами розгляду цієї скарги комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 03.01.2019 надала висновок, в якому рекомендувала задовольнити скаргу адвоката Байдеріна О.А. в інтересах ОСОБА_1 №07/12/2018 від 07.12.2018 у повному обсязі.

08.01.2019 Міністерством юстиції України видано наказ №34/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким задоволено скаргу адвоката Байдеріна О.А. в інтересах ОСОБА_1 від 07.12.2018 № 07/12/2018 у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2018 року №43354724, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравцем О.В. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про скасування записів, внесених на підставі цього рішення; тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравцю О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на два місяці.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2018 №43354724 зареєстровано за ПП «БУГЕНВІЛ» право приватної спільної часткової власності на 72/100 нежитлового приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1), розташованого за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_2.

За поясненням позивача, вказаним наказом Мін`юсту від 08.01.2019 № 34/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» фактично скасовано право власності ПП «Бугенвіл» на об`єкт нерухомості, яке підлягало обов`язковій державній реєстрації, чим було протиправно порушено гарантоване ст. 41 Конституції України право власності.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися правовідносини щодо реєстрації права власності на частину об`єкту нерухомого майна та скасування такої дії. Спір у справі стосується правомірності скасування вчиненої реєстраційної дії.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі в редакції, чинній станом на час вчинення спірних дій).

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. (ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Процедура розгляду скарги визначена ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком №1128.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття відповідного рішення.

Пунктом 2 Порядку №1128 передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2019 ПП «Бугенвіль», як заінтересованою особою було подано відповідачу заперечення проти скарги ОСОБА_1 від 07.12.2018 № 07/12/2018, в яких повідомлено про судове провадження у зв`язку із наявністю спорів між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, зокрема: цивільна справа № 522/22020/18, яка розглядається Приморським районним судом м. Одеси (копії позову від 17.12.2018, ухвали про відкриття провадження від 21.12.2018, ухвали про забезпечення позову від 22.12.2018 були додані); цивільна справа №1522/27732/12, цивільна справа №522/20404/14-ц, наявність кримінального провадження №0003588. Наведені обставини учасниками справи не заперечуються.

Відповідно до висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 03.01.2019, на підставі якого відповідачем видано оспорюваний наказ, вказані заперечення позивача відхилені з огляду на те, що предметом розгляду справи № 522/22020/18 не є оскарження рішення, та стороною не є державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Кравець О.В., що виключає наявність судового провадження між тими самими сторонами з тих самих предмета і підстав, окрім того опис майна не збігається; судові справи № 1522/27732/12, № 522/20404/14-ц розглянуті.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 522/22020/18 за вказаним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Новотех», ПП «Бугенвіл» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_7 , Одеської міської ради, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 22, 9 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 26.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1282;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 54, 2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 26.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1285;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення першого поверху, що складають 42/1000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 200, 4 кв. м., укладеного між ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 25.12.2012;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 79,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 25.01.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 133;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення першого поверху, що складають 42/1000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 25.01.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 129;

- визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, під номером 102, загальною площею 279, 4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 24.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 2076.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 у справі №522/22020/18 за клопотанням ПП «Бугенвіль» забезпечено позов до розгляду справи по суті шляхом:

- накладення арешту та заборони відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200, 4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 279, 4 кв. м, яка належить на праві приватної власності приватному підприємству «БУГЕНВІЛ»;

- накладення арешту та заборони відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79, 0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 279, 4 кв. м, яка належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю» ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НОВОТЕХ»;

- заборони вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами суб`єктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 279, 4 кв. м.

Як вбачається з ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 у справі № 522/22020/18 про забезпечення позову, заява про забезпечення позову мотивована тим, що право власності на нерухоме майно, що складає 28/100 частин нежитлового приміщення № 102, загальною площею 79 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 в установленому законом порядку було зареєстровано за ТОВ «ФК«НОВОТЕХ» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання боргу по кредитному договору в рамках Закону України «Про іпотеку» та договором іпотеки від 07.03.2007. Так само, в установленому законом порядку право власності на 72/100 нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за приватним підприємством «БУГЕНВІЛ» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання боргу по кредитному договору в рамках Закону України «Про іпотеку» та договором іпотеки. Між тим, позивачі дізнались, що в приміщенні були здійснені значні перепланування, а саме майно, що було передано в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль», було об`єднано з іншим приміщенням, переданим в іпотеку ПАТ Укрсоцбанк, загальною площею 200, 4 кв. м. що належало на праві власності ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та було передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк». Заявник посилався на те, що колишніми власниками нерухомого майна, а згодом і ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було незаконно зареєстровано право власності на нерухоме майно загальною площею 279, 4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно накладено заборону відчуження та іпотеку на користь ОСОБА_5 , з урахуванням наявності існуючих заборон та іпотек зі сторони ТОВ «Фінансова компанія «НОВОТЕХ» (первісний іпотекодержатель ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК») на частку у розмірі 28/100 приміщення, що становить 79, 0 кв. м. та ПП «Бугенвіл» (первісний іпотекодержатель ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО») на частку у розмірі 72/100, що становить 200, 4 кв. м. Як зазначено вище, заяву про забезпечення позову було задоволено, відповідно, доводи заявника визнані обґрунтованими.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявлено, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

У справі, що розглядається, позивач оскаржив до Господарського суду міста Києва наказ Міністерства юстиції України, виданий за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , зокрема, у зв`язку із наявністю судового спору щодо нерухомого майна, реєстрацію на яке за позивачем скасовано оскаржуваним наказом Мін`юстом.

Отже, у даній справі предметом розгляду є саме спір про право.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Згідно із ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. 1 ч. 2 ст. 37) передбачені повноваження Мін`юсту на розгляд скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, крім випадків, зокрема, коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

Отже, зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що у разі наявності судового спору щодо нерухомого майна у Мін`юсту не має повноважень здійснювати розгляд скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на таке нерухоме майно.

Такий спір про право підлягає вирішенню у судовому порядку.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/16115/20, від 23.11.2021 у справі № 910/11850/20, від 16.11.2021 у справі № 910/11019/20.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Бугенвіл» у поданих до комісії Мін`юсту письмових запереченнях на скаргу ОСОБА_1 наголошував про судове провадження у зв`язку із наявністю спорів щодо нерухомого майна, зокрема: цивільна справа № 522/22020/18, яка розглядається Приморським районним судом м. Одеси (копії позову від 17.12.2018, ухвали про відкриття провадження від 21.12.2018, ухвали про забезпечення позову від 22.12.2018 були додані); цивільна справа № 1522/27732/12, цивільна справа №522/20404/14-ц, наявність кримінального провадження №0003588. Наведені обставини учасниками справи не заперечуються.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду цивільної справи № 522/22020/18 було визнання недійсними правочинів (купівлі-продажу, іпотеки), предметом яких, власне, і було нерухоме майно, реєстрація якого була скасована спірним наказом Мін`юсту.

Ураховуючи приписи п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у Мін`юсту повноважень на розгляд скарги ОСОБА_1 , а отже, і наявність підстав для скасування оспорюваного наказу Мін`юсту.

При цьому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що площа приміщення, в залежності від власників та вчинених правочинів, може змінюватися, у тому числі внаслідок ремонту та реконструкції, і вона не повинна точно співпадати із тією, що вже зазначена у реєстрі, а площа приміщень встановлюється із даних, наявних на момент вчинення реєстраційної дії. А тому суд першої інстанції підставно відхилив заперечення Мін`юсту щодо відсутності збігу опису майна.

До того ж, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19.11.2018 у справі № 522/22020/18, яке набрало законної сили, та яким частково задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» та ПП «Бугенвіль» встановлено, що:

- нежиле приміщення, загальною площею 22,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , нежиле приміщення, загальною площею 54, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як співвласниками (згідно договору купівлі-продажу від 13.10.2006) було передано як предмет іпотеки за іпотечним договором від 07.03.2007, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 07.03.2007 та зареєстрованим в реєстрі за № 1323 в забезпечення виконання кредитного договору №010/15-54/07-099 від 06.03.2007, укладеного між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_7 (боржник).

- нежиле приміщення, загальною площею 200, 4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як співвласниками (згідно договору купівлі-продажу від 27.06.2002, реєстровий номер № 3-2865.) передано на підставі іпотечного договору (з майновим поручителем) від 10.01.2008, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським 10.01.2008, реєстровий № 9 в забезпечення виконання Генерального договору про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.2008, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Уксоцбанк» (кредитор) та ОСОБА_7 (боржник).

- у 2012 році вказане нерухоме майно (22, 9 та 54, 2 кв.м.) на підставі договорів купівлі-продажу було продане ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 та зареєстроване за ним на праві власності у зв`язку з реконструкцією шляхом об`єднання на нежитлові приміщення 79, 0 кв. м. по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 13.08.2012.

- рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2012 у справі № 1522/27732/12 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання виконати умови договору грошової позики від 21.12.2005 та додаткової угоди до нього шляхом зобов`язання укласти правочин про безоплату передачу на користь ОСОБА_6 нежитлових приміщень 1-го поверху, загальною площею 200, 4 кв. м., які розташовані у будинку під АДРЕСА_2 ; визнання недійсним іпотечного договору від 10.01.2008; зобов`язання приватного нотаріуса скасувати заборону відчуження нерухомого майна та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження, з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку нежитлових приміщень, задоволено.

- 25.12.2012 ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу придбав у ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 нежитлові приміщення 1-го поверху, що складають 42/1000 частин домоволодінь, загальною площею 200,4 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

- 25.01.2013 ОСОБА_6 на підставі договорів-купівлі-продажу продав нежитлові приміщення, загальною площею 79, 0 кв. м. та нежитлові приміщення 1-го поверху, що складають 42/1000 частин домоволодінь (загальна площа 200, 4 кв. м.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1

- 05.03.2013 ОСОБА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 19.02.2013 (об`єднання в одне приміщення: н.п. № 101, загальною площею 79,0 кв. м. та 42/100 частин загальною площею 200, 4 кв. м.) отримала свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № 102, загальною площею 279,4 кв. м. Згодом вказане приміщення передано ОСОБА_1 в іпотеку ОСОБА_5 за договором іпотеки від 24.11.2015.

- дозвіл іпотекодержателів - ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» (та чинного іпотекодержателя - ТОВ «ФК «НОВОТЕХ») і ПАТ «Укрсоцбанк» (та чинного іпотекодержателя ПП «Бугенвіль») на момент переходу права власності на ОСОБА_6 , згодом на ОСОБА_1 , а також на реконструкцію та об`єднання з іншим приміщенням та передачу в іпотеку фізичній особі не надавався;

- рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14.03.2014 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2012 у справі № 1522/27732/12 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

- згідно ухвали Приморського районного суду від 09.06.2016 допущено поворот виконання рішення суду від 12.12.2012 у справі № 1522/27732/12, у порядку повороту виконання рішення суду зобов`язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області поновити: заборону відчуження нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень 1-го поверху, загальною площею 200, 4 кв. м., які розташовані у будинку під АДРЕСА_2 ; та складається в цілому з: 1, 5, 10, 13, 15, 18 - коридори, 2,3 - зали, 4,8 - роздягальня, 6- щитова, 7,9, 20 - кабінети, 11 - душова, 12, 16 - туалети, 14 - кімната відпочинку, 17 - кухня, 19 - бар, 21 - комора; запис про заборону відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху, загальною площею 200,4 кв.м., які розташовані у будинку під АДРЕСА_2 ; та складається в цілому з: 1, 5, 10, 13, 15, 18 - коридори, 2,3 - зали, 4,8 - роздягальня, 6- щитова, 7,9, 20 - кабінети, 11 - душова, 12 , 16 - туалети, 14 - кімната відпочинку, 17 - кухня, 19 - бар, 21 - комора, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським Артемом Едуардовичем, реєстраційний №6378210, запис про іпотеку нежитлових приміщень 1-го поверху, загальною площею 200, 4 кв. м., які розташовані у будинку під АДРЕСА_2 ; та складається в цілому з: 1, 5, 10, 13, 15, 18 - коридори, 2,3 - зали, 4,8 - роздягальня, 6- щитова, 7,9, 20 - кабінети, 11 - душова, 12, 16 - туалети, 14 - кімната відпочинку, 17 - кухня, 19 - бар, 21 - комора, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським Артемом Едуардовичем, реєстраційний №6378217.

- 24.05.2017 ВАТ «Райффайзен банк Аваль», як кредитором та іпотекодержателем нерухомого майна (нежиле приміщення, загальною площею 22,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , нежиле приміщення, загальною площею 54, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) передав своє право вимоги до боржника (за кредитним договором № 010/15-54/07-099 від 06.03.2007 та за іпотечним договором від 07.03.2007, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 07.03.2007 та зареєстрованим в реєстрі за №1323) на користь ПАТ «КРИСТАЛБАНК» на підставі укладених між ними договору факторингу (портфельне відступлення права вимоги) від 24.05.2017 та договору відступлення права вимоги від 25.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №1497.

- ПАТ «КРИСТАЛБАНК» передало своє право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «НОВОТЕХ» (договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №010/15-54/07-099 від 06.03.2007), та за договором іпотеки від 07.03.2007, на підставі укладених між ними договорами про відступлення права вимоги;

- ПАТ «Уксоцбанк» на підставі укладених з ФК «Інвест-Кредо» договору факторингу № 010-F/18-USB, договір відступлення (передачі) прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським О.Е. 10.01.2008 та зареєстрований в реєстрі за № 9 (предмет іпотеки: нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 200,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) передав своє право до позичальника за генеральним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.2008 та права, що виникають з іпотечного договору (з майновим поручителем) б/н від 10.01.2008, укладеного між АКБСР «Уксоцбанк», ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФК «Інвест-Кредо»;

- ФК «Інвест-Кредо» передало на користь ПП «Бугенвіль» на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 15.08.2018 усі права вимоги за Генеральним кредитним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.2008, що укладений між ПАТ «Уксоцбанк» та ОСОБА_7 ; також ПП «Бугенвіль» на підставі договору відступлення (передачі) прав від 15.08.2018 за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом 10.01.2008 за № 9 отримав право вимоги від ФК «Інвест-Кредо» та став іпотекодержателем зазначеного нежитлового приміщення;

- наявний факт об`єднання окремих приміщень в одне приміщення не свідчить, що нежитлове приміщення №102, загальною площею 279,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є новоствореним об`єктом, оскільки відбулось лише перепланування існуючих приміщень і не можна вважати новоствореним нерухомим майном об`єкт нерухомого майна, що являє собою вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми і внутрішніми параметрами внаслідок перепланування (реконструкції), зазначене також підтверджується і довідкою ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» вих. №265884 від 01.02.2018.

- предмети іпотеки увійшли без згоди іпотекодержателя в обсяг приміщення, на яке державним реєстратором видано свідоцтво про право власності індексний номер 967606 від 05.03.2013, видане Реєстраційною службою ОМУЮ Одеської області на приміщення № 102, площею 279, 4 кв. м. та яке зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу).

Як встановлено судом першої інстанції, станом на час розгляду відповідачем скарги ОСОБА_1 рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/22020/18 не було проголошено та не набрало законної сили, однак як було встановлено, позивач повідомляв відповідача про існування судового спору щодо спірного нерухомого майна, яке виключало компетенцію відповідача на здійснення розгляду скарги ОСОБА_1 , адже наявність судового спору у справі № 522/22020/18 щодо спірного об`єкта нерухомості виключало компетенцію Мін`юсту розглядати таку скаргу з огляду на приписи п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Отже, висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 03.01.2019, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України № 34/5 від 08.01.2019, суперечить положенням ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому згідно з п. 5 Порядку № 1128 Мін`юст чи його відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.

Так, п. 5 Порядку передбачає підставою для відмови у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації за наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави. Так само зазначено і в п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», яким передбачені підстави для відмови у задоволенні скарги.

Як вже зазначалося, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Отже, згідно з приписами чинного законодавства безпосередньо до суду може бути оскаржене саме рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, і саме наявність інформації про судове провадження є підставою для відмови у задоволенні скарги.

У той же час приписами п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» виключено можливість розгляду скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо нерухомого майна за наявності судового спору. Тобто у державного реєстратора взагалі була відсутня підстава для розгляду поданої скарги.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо застосування до спірних правовідносин положень Порядку, зокрема п. 5, незастосування до спірних правовідносин п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника постанови Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17 та від 29.01.2021 у справі № 640/12666/19 з огляду на те, що згідно з усталеної позиції суду касаційної інстанції судами в порядку ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується саме остання позиція Верховного Суду. У даному випадку суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/16115/20, від 23.11.2021 у справі № 910/11850/20, від 16.11.2021 у справі № 910/11019/20 з огляду на те, що обставини справи у таких справах є подібними до даної справи. Натомість обставини у наведених скаржником справах є відмінними від даної справи, здійснені за фактично інших обставин справи.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про скасування наказу Мін`юсту, у зв`язку з доведеністю заявлених вимог у розумінні ст. 76 - 80, 269 ГПК України.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 у справі № 420/244/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 у справі № 420/244/19 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2021, зупиненого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 05.07.2022.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич