ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.2022 Справа№914/1474/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши матеріали

заяви:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґаллус», м. Девечер Угорщина,

до: про:Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірська птахофабрика», м. Самбір Львівської області, забезпечення позову до подачі позовної заяви,
ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Ґаллус» подано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить винести ухвалу про забезпечення позову до подання позову, якою накласти арешт на грошові кошти на рахунках, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Самбірська птахофабрика» і знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Самбірська птахофабрика», в межах суми в розмірі 3 147 265,8 гривень.

Підставою звернення до суду з заявою про забезпечення позову є ймовірне уникнення в майбутньому Відповідачем проведення оплати за Контрактом, а саме-повернення коштів у розмірі 3 147 265,8 грн та відшкодування завданих Заявнику збитків.

В обґрунтування необхідності застосування заходів спрямованих на забезпечення позову представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґаллус» зазначив, що станом на день подання цієї заяви до суду у Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірська птахофабрика» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Ґаллус» існує заборгованість в розмірі 104 450,00 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.07.2022 становить 3 147 265, 8 грн.

Серед вимог Заявника до Відповідача буде повернення коштів у розмірі 3 147 265,8 гривень та відшкодування завданих збитків, в той час як об`єктивний фінансовий стан останнього невідомий. Заявник, обґрунтовуючи свою заяву посилається на те, що існують об`єктивні підстави побоюватись того, що в результаті невжиття заходів забезпечення позову, існує можливість виведення коштів з поточних рахунків Відповідача на рахунки інших фізичних або юридичних осіб. Тобто у разі невжиття цих заходів, Відповідач не зможе у майбутньому виконати рішення суду.

Заявник наголошує, що Відповідач три з половиною місяці не вчиняв жодних дій для виконання свого зобов`язання, воно не забезпечене ані майном Відповідача, ані в будь-який інший спосіб, крім того, останній при комунікації із Заявником посилається на настання форс-мажорних обставин у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, що, враховуючи юридичне та фактичне місце розташування Відповідача, яке знаходиться поза зоною ведення бойових дій, що є необґрунтованим та протиправним способом уникнути виконання своїх зобов`язань за Контрактом, а тому невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовної заяви.

Щодо заходів зустрічного забезпечення позову, заявник вказує, що підстави для його застосування відсутні, тому просить їх не застосовувати.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, зазначає.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування заходів по забезпеченню позову є достатньо обґрунтоване припущення, що можуть виникнути ускладнення під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову. Аналогічна позиція викладена і в пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Обґрунтовуючи підставність поданої заяви про забезпечення позову, заявник вказує про те, що застосування саме такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти на рахунках, що належать Відповідачу і знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, нерухоме майно, що належить останньому, в межах суми у розмірі 3 147 265,8 гривень спроможне забезпечити ефективний захист прав Заявника та їх поновлення, допомогти уникнути ймовірного списання цих грошових коштів з вищенаведеного рахунку, що може призвести істотного до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України наданих у постанові «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 №16, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд також враховує положення пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 про адекватність заходу до забезпечення позову. Згідно з цим пунктом постанови адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (постанова Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 №16).

Як вбачається з проведеного судом аналізу обґрунтованості застосування заходів забезпечення позову, заявником не доведено в порядку статей 13, 73, 74 ГПК України можливих труднощів, що можуть виникнути під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову, вся позиція заявника стосується припущення про ймовірне в майбутньому уникнення оплати за Контрактом. Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову, а тому у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Ґаллус» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Березяк Н.Є.