ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.07.2022 м.Дніпро Справа № 908/962/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від апелянта: Скитиба Наталя Іванівна, витяг з ЄДР №б/н від 17.02.2022 року

інші представники сторін у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.09.2020 року у справі №908/962/21 (суддя Юлдашев О.О. )

кредитор Фізична особа-підприємець Стьопін Денис Володимирович, ідент. номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Хостер Лайн, код ЄДР 42777068 (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 57, офіс 44)

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.09.2020 року у справі №908/962/21 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області спонукати ліквідатора закрити рахунки, надати інформацію про рух грошових коштів по всіх банківських рахунках, ліквідаційний баланс, документи, які підтверджують інформацію, надану у балансі (у т.ч., що підтверджують кредиторську заборгованість), результати проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ, коштів тощо, надати документи фінансово-господарської діяльності за період з 28.10.2019р. по дату їх подання до контролюючого органу, відмовлено.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута затверджено.

Банкрута Товариство з обмеженою відповідальністю Хостер Лайн, код ЄДР 42777068 (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 57, офіс 44) - ліквідовано.

Провадження у справі закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що матеріалами справи підтверджено, що ліквідатором вжито всіх, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства заходів по здійсненню ліквідаційної процедури.

Проведеною ліквідатором роботою встановлено, що майно банкрута, за рахунок якого можливо було б погасити кредиторську заборгованість, відсутнє. Відсутність майнових активів відображено в ліквідаційному балансі підприємства.

Щодо поданого Головним управлінням ДПС у Запорізькій області клопотання про спонукання ліквідатора закрити рахунки, надати інформацію про рух грошових коштів всіх банківських рахунках, ліквідаційний баланс, документи, підтверджуючі інформацію надану у балансі (у т.ч., що підтверджують кредиторську заборгованість), результати проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ, коштів тощо, надати документи фінансово - господарської діяльності за період з 28.10.2019 року по дату їх надання до контролюючого органу, суд зазначив, що:

- податковий орган не зазначає, які саме рахунки, в яких банківських установах він просить зобов`язати ліквідатора закрити;

- податковий орган мав можливість самостійно своєчасно звернутися до ліквідатора з приводу надання документів фінансово-господарської діяльності підприємства - боржника для проведення перевірки боржника, але вказаною можливістю не скористався;

- наказ про призначення податкової перевірки боржника ліквідатору не було вручено;

- будь-яких додаткових доказів, які б свідчили про вжиття податковим органом інших заходів з приводу організації податкової перевірки боржника суду не було надано;

- після відкриття ліквідаційної процедури боржник не здійснює господарську діяльність і, відповідно, на підприємстві не можуть формуватися будь-які фінансово-господарські документи, які вимагаються податковим органом для проведення перевірки;

- до компетенції суду не входить зобов`язання ліквідатора надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства, що ліквідується;

- вимоги клопотання заявника мають узагальнюючий характер та звернення до суду із викладеними у такій формі вимогами чинним ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає на те, що з наявних у справі доказів вбачається навмисне проведення процедури припинення шляхом банкрутства з метою ухилення від проведення податкової перевірки підприємства.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що для проведення позапланової документальної перевірки з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 28.01.2019 року по теперішній час, було направлено запит №38671/6/08- 01-07-04-08 від 24.06.2021 року на адресу керівника та на адресу розпорядника майна №38673/6/08-01-07-04-08 від 24.06.2021 року про надання документів фінансово - господарської діяльності.

З метою вручення наказу від 30.06.2021 року № 1917- п та направлень на перевірку від 30.06.2021 року № 3021, №3022, виданих ГУ ДПС у Запорізькій області, було здійснено вихід за юридичною адресою підприємства.

Під час виходу встановлено відсутність посадових осіб ТОВ Хостер Лайн або його законних (уповноважених) представників за вказаною адресою, у зв`язку з чим було складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою від 30.06.2021 року №1541/08-01-07- 04/42777068.

Також, відповідно до даних декларацій з податку на прибуток, дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за перевіряємий період 2019 рік - 12 621, 82 грн.; за 2020 рік - звітність не подана; за 2021рік - звітність не подана.

Зазначені відомості могли б бути перевірені при проведенні позапланової перевірки у зв`язку із припиненням боржника, однак вона не розпочата через перешкоди посадових осіб.

Скаржник вважає, що за вказаних обставин господарський суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Просить суд апеляційної інстанції ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.09.2020 року у справі №908/962/21 скасувати; направити справу на розгляд до господарського суду Запорізької області на стадію ліквідаційної процедури.

Сторони по справі відзив на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до матеріалів справи, апеляційна скарга прийнята до розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2022 року.

Передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги вичерпано.

Відповідно до положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу на підставі тих доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції. Додаткові докази до суду апеляційної інстанції не надано.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України наділяє сторони процесуальними правами, серед яких право брати участь у судових засіданнях.

Суд враховує, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Також суд зазначає, що сторонам надано можливість реалізовувати свої повноваження представництва шляхом участі в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, про що було зазначено в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Отже, сторони не були позбавлені можливості забезпечити у засідання суду участь повноважних представників, однак, таким правом не скористалися.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав:

Колегією суддів встановлено, що постановою господарського суду Запорізької області від 24.06.2021року припинено процедуру розпорядження майном ТОВ Хостер Лайн, код ЄДР 42777068 (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 57, офіс 44). Припинено повноваження розпорядника майна боржника Клименка О.Ю. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Хостер Лайн, код ЄДР 42777068 (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 57, офіс 44) - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ТОВ Хостер Лайн призначено арбітражного керуючого Клименка Олександра Юрійовича.

На офіційному веб-сайті судової влади 25.06.2021року за № 66715 розміщено повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ліквідатором банкрута подано до господарського суду звіт про проведену роботу, ліквідаційний баланс, документи на підтвердження проведення ліквідаційної процедури.

Головне управління ДПС у Запорізькій області не є учасником даної справи про банкрутство.

Апеляційну скаргу на ухвалу апелянт подав відповідно до п.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про порушення оскаржуваним рішенням прав та законних інтересів апелянта, наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, колегія суддів зазначає наступне:

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі №904/5618/17, від 21.09.2018 року у справі №909/68/18, від 18.12.2018 року у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 року у справі №903/825/18, від 17.10.2019 року у справі № 910/21156/16.

З вищенаведеного слідує наступний алгоритм дій суду апеляційної інстанції у разі надходження апеляційної скарги від особи, яка не приймала участі у розгляді справи, але вважає, що судом в оскаржуваному рішенні вирішено питання про її права та інтереси: суд має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника і лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №911/2635/17, від 12.05.2020 року у справі № 910/18271/16.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не є такою, що прийнята про права, інтереси та (або) обов`язки Головного управління ДПС у Запорізькій області. Особою, яка звернулась з апеляційною скаргою, не доведено належними та допустимими доказами у розумінні положень статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, порушення оскаржуваною ухвалою її прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо

Отже, після відкриття ліквідаційної процедури боржник не здійснює господарську діяльність і, відповідно, на підприємстві не можуть формуватися будь-які фінансово-господарські документи, які вимагаються податковим органом для проведення перевірки.

У даній справі ліквідаційну процедуру відкрито 24.06.2021 року. Ліквідатором ТОВ Хостер Лайн призначено арбітражного керуючого Клименка Олександра Юрійовича.

Наказ про перевірку боржника датовано 30.06.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (п.п. 78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового органу).

Згідно п.78.4. ст.78 Податкового кодексу визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст.42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п.42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому слід зазначити, що не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Докази направлення наказу Клименко Олександру Юрійовичу як ліквідатору боржника, Головне управління ДПС у Запорізькій області до матеріалів справи не надало і висновок суду щодо даної обставини не спростовує.

Будь-які додаткові докази, які б свідчили про вжиття податковим органом інших заходів з приводу організації податкової перевірки боржника, у справі відсутні.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що до компетенції суду не входить зобов`язання ліквідатора надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства, що ліквідується, а вимоги клопотання заявника мають узагальнюючий характер і чинним ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства можливість звернення з такими вимогами не передбачена.

Оскільки за змістом оскаржуваної ухвали при апеляційному перегляді справи колегією суддів не встановлено, що суд прийняв рішення про права та обов`язки скаржника, який не є учасником даної справи апеляційне провадження за скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.09.2020 року у справі №908/962/21 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 234, 264, 272 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.09.2020 року у справі №908/962/21.

Справу №908/962/21 повернути до господарського суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко

Повний текст складено 13.07.2022 року.