ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
27.06.2022р. Справа №925/350/22
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд», м.Черкаси звернулось до господарського суду Черкаської області із заявою №368 від 27.04.2022р. щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Міст» заборгованості за договором №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р. на суму 146868,48 грн.
В обґрунтування вимог, викладених у заяві про видачу судового наказу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд» посилається на порушення Комунальним підприємством «Міст» умов договору №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р. в частині своєчасної та в повному обсязі оплати поставленої електричної енергії.
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.05.2022р. матеріали вказаної заяви направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.
Таким чином, виходячи з того, що ухвала господарського суду Черкаської області від 11.05.2022р. набрала законної сили, є дійсною та у встановленому законом порядку не скасованою, зважаючи на положення ст.ст.18, 27 Господарського процесуального кодексу України, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд» розглядається господарським судом Донецької області, з огляду на що суд зазначає про наступне:
За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як було зазначено вище, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником грошових зобов`язань за договором №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р. про постачання електричної енергії споживачу.
В якості доказів постачання електроенергії за договором представлено суду в копіях:
- договір про постачання електричної енергії споживачу №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р.,
- заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р. (додаток №1 до договору),
- комерційну пропозицію (на умовах тендерної закупівлі UA-2021-11-30-005863-с) (додаток №2 до договору),
- рахунок-фактуру №458 від 11.04.2022р. на оплату вартості електричної енергії в обсязі 23,424 МВт/год за період 01.03.2022р.-31.03.2022р. на суму 146868,48 грн.
За змістом вищенаведеного договору визначено наступне:
- ціна електричної енергії, розрахована відповідно до п.5.1 цього розділу, є обов`язковою для сторін. Визначена на її основі вартість електричної енергії буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі електричної енергії, рахунків та розрахунках за товар згідно з умовами договору (п.5.7);
- оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця) (п.5.11);
- споживач протягом п`яти днів з дати одержання акта приймання-передачі електроенергії зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі електроенергії, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі електроенергії (п.5.22);
- у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі електроенергії або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно до даних ОСР (п.5.23);
- враховуючи територіальну віддаленість місцезнаходження постачальника та споживача, сторони дійшли згоди, що документи, пов`язані з укладанням та виконанням цього договору (договір, додаткові угоди до нього, листи, інша інформація, передані через зафіксовані у договорі засоби електронного зв`язку (електронна пошта, факс, факсимільні копії/сканкопії) та/або передані по факсу мають юридичну силу для сторін до обміну оригіналами цих документів. Відтак, сторони домовились, що юридичну силу такі документи набувають з моменту направлення їх стороні, однак фінансові зобов`язання виникають з моменту їх підписання (п.14.11);
- цей договір, заявки, специфікації, рахунки, первинні бухгалтерські документи, додатки, додаткові угоди та інші документи за договором можуть складатися в електронній формі та підписуватися сторонами електронними цифровими підписами (ЕЦП) або кваліфікованими електронними підписами (КЕП) в будь-якому з таких сервісів, які є у використанні сторін: М.Е.Doc та інші (за домовленістю сторін). Електронні документи вважаються одержаними адресатом з моменту надсилання, якщо відправник не отримає автоматичне повідомлення про те, що електронний документ не надіслано (п.14.12).
У комерційній пропозиції (на умовах тендерної закупівлі UA-2021-11-24-003647-а), зокрема, передбачено, що:
- розрахунки споживача за цим договором здійснюються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника в безготівковій формі на підставі платіжних документів: рахунку-фактури та акту приймання-передачі електричної енергії (п.2);
- рахунок на оплату виставляється постачальником протягом 2 робочих днів після отримання постачальником інформації від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої електричної енергії об`єктам споживача, але не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця). Інформація постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим договором. Наявність заперечень з боку споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або неповної оплати коштів, згідно виставлених постачальником рахунків (п.4).
Тобто, у розглядуваному випадку, підставою для оплати боржником вартості електричної енергії, спожитої 01.03.2022р.-31.03.2022р. в обсязі 23,424 МВт/год на суму 146868,48 грн, є акт приймання-передачі електричної енергії, підписаний обома сторонами, та рахунок-фактура/рахунок на оплату такої вартості електричної енергії, виставлений боржнику.
Між тим, до заяви не додано ні акт приймання-передачі електричної енергії, підписаний обома сторонами, ні докази його надання (надіслання) боржнику (зокрема в порядку, обумовленому сторонами в п.п.14.11, 14.12 договору), обов`язок заявника щодо чого випливає зі змісту умов п.п.5.22, 5.23 договору. Водночас, жодних пояснень щодо відсутності такого акту чи неможливості його надання (надіслання) боржнику у заяві не наведено.
За відсутності акту приймання-передачі електричної енергії або інших документів, що підтверджують постачання боржнику електричної енергії за період 01.03.2022р.-31.03.2022р. в обсязі 23,424 МВт/год (наприклад, інформації постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу/ОСР), на підставі якої відповідно до умов п.5.23 договору встановлюється обсяг спожитої електричної енергії у випадку неповернення боржником підписаного оригіналу акту приймання-передачі електроенергії та ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання), суд вважає, що заявником не доведено безспірність вимог щодо оплати вартості електричної енергії у розмірі 146868,48 грн.
Сам по собі рахунок-фактура №458 від 11.04.2022р., який додано до заяви, не підтверджує постачання боржнику електричної енергії за період 01.03.2022р.-31.03.2022р. в обсязі 23,424 МВт/год. До того ж, обставини щодо виставлення цього рахунку-фактури боржнику, на які заявник посилається у заяві, також не підтверджені в порядку приписів ст.ст.73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідні докази його виставлення (вручення/надіслання) до суду не подано.
Частиною 2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.
З урахуванням наведеного, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.
Отже, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.
Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд» та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що заявником не представлено суду достатніх доказів, що свідчать про виникнення у боржника перед стягувачем заборгованості, щодо стягнення якої подано заяву, внаслідок чого заявлену до стягнення суму не можна вважати безспірною.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи недотримання заявником вимог ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, а саме ненадання достатніх доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд» щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Міст» заборгованості за договором №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р. на загальну суму 146868,48 грн підлягає залишенню без задоволення.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити у задоволенні заяви №368 від 27.04.2022р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд» щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Міст» заборгованості за договором №160-ЕГТ-22/Е від 31.01.2022р. на суму 146868,48 грн.
Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця