ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Черкаси справа № 925/14/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Кандаурова М.В., за участі представників сторін:

від прокуратури: Тищенко К.Ю.;

від позивача: Постригань С.Г. - самопредставництво;

від відповідача: Чакалов А.К., Чакалов Р.К. - адвокати за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури (м. Черкаси) в інтересах держави в особі Чигиринської міської ради Черкаської області (м. Чигирин, Черкаська область) до фізичної особи - підприємця Демиденко Олени Олександрівни (м. Чигирин, Черкаська область) про розірвання договорів оренди землі водного фонду та повернення орендованого майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурором в інтересах держави в особі Чигиринської міської ради Черкаської області заявлено позов до відповідача про:

- розірвання договору оренди земельної ділянки із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, загальною площею 34,1522 га, в тому числі: під ставом- 26,0147 га, гідроспоруди- 0,0442 га, сіножаті - 3,6461 га, заболочені - 4,4472 га (кадастровий номер :01:000:0933), зареєстрований Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП "Центр Державного земельного кадастру" 24.02.2010 за № 58, укладений 01.02.2010 між Чигиринської районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем Демиденко Оленою Олександрівною;

- розірвання договору оренди земельної ділянки із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, загальною площею 61,5781 га в тому числі: під ставом- 28,2791 га, гідроспоруди- 0,0770 га, сіножаті - 2,8663 га, заболочені - 30,3557 га (кадастровий номер :01:000:0934), зареєстрований Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП "Центр Державного земельного кадастру" 24.02.2010 за № 59, укладений 01.02.2010 між Чигиринської районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем Демиденко Оленою Олександрівною;

- зобов`язання фізичної особи - підприємця Демиденко Олені Олександрівні повернути Чигиринській міській раді у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому вона одержала в оренду земельні ділянки, а саме:

загальною площею 34,1522 га, в тому числі: під ставом- 26,0147 га, гідроспоруди- 0,0442 га, сіножаті - 3,6461 га, заболочені - 4,4472 га (кадастровий номер :01:000:0933);

загальною площею 61,5781 га в тому числі: під ставом- 28,2791 га, гідроспоруди- 0,0770 га, сіножаті - 2,8663 га, заболочені - 30,3557 га (кадастровий номер :01:000:0934).

На час вирішення спору земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0933 та :01:000:0934 зареєстровані на праві комунальної власності за Чигиринською міською радою (а.с. 119-122 том 1) згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 42890961, № 42889716.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Таким чином, в даний час Орендодавцем за оскаржуваними договорами є Чигиринська міська рада, якій повинні бути повернуті об`єкти з оренди, як обгрунтовує позивач.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

В ході розгляду справи судом на підставі ст. 2 ГПК України було приєднано до справи всі документи та докази, які сторонами подавалися на різних стадіях судового процесу. Даною нормою передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В ході розгляду справи позивач та прокурор свої вимоги підтримали повністю і просять суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, просить у його задоволенні відмовити і вважає, зокрема, що при попередньому вирішенні спору у справі № 925/965/18 між тими ж сторонами спір, який є предметом у справі № 925/14/22 вже було вирішено.

Відповідачем також заявлено клопотання від 07.02.22 про залишення позову без розгляду. Ухвалою від 30.05.2022 суд відмовив у задоволенні даного клопотання.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і заперечення представників обох сторін та дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, судом було встановлено наступне:

01 лютого 2010 року між Чигиринською районною державною адміністрацією (далі - Орендодавець) і фізичною особою - підприємцем Демиденко Оленою Олександрівною (далі - Орендар) укладено 2 договори оренди землі (а.с. 27 та 35 том 1), а саме:

* договір оренди земельної ділянки із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, загальною площею 34,1522 га, в тому числі: під ставом - 26,0147 га, гідроспоруди - 0,0442 га, сіножаті - 3,6461 га, заболочені -4,4472 га (кадастровий номер :01:000:0933), зареєстрований Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» 24.02.2010 за № 58 (далі - Договір 1 а.с. 35 том 1) та

* договір оренди земельної ділянки із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, загальною площею 61,5781 га, в тому числі : під ставом - 28,2791 га, гідроспоруди - 0,0770 га, сіножаті - 2,8663 га, заболочені - 30,3557 га (кадастровий номер :01:000:0934), зареєстрований Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» 24.02.2010 за № 59 (далі - Договір 2 а.с. 27 том 1).

Згідно з п. 1 обох Договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту.

Обидві земельні ділянки належать Чигиринській міській раді на праві комунальної власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав (а.с. 119-122 том 1).

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна водний об`єкт - став із гідроспорудами (п. 3 Договору 1, 2), який передається в оренду (п. 2 Договору 1, 2).

Обидва Договори укладено строком на 49 років (п. 6 Договору 1, 2).

Земельні ділянки передаються в оренду для риборозведення (п. 13 Договору 1,2).

За умовами Договору 1, 2 орендар вносить орендну плату в розмірі півтора відсотки від грошової оцінки на період проведення робіт по ремонту гідротехнічних споруд та очищення дна ставу, а в послідуючі роки - по три відсотки (п. 7 Договору 1, 2). Орендар зобов`язаний своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт гідротехнічних споруд (п. 29 Договору 1, 2), ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар (п. 30 Договору 1, 2).

Орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму санітарно-захисних зон, зон особливого режиму

використання земель та території, які особливо охороняються (п. 26 Договорів 1,2).

Орендар зобов`язаний підтримувати в належному стані прилеглу до ставу територію, своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт гідротехнічних споруд (п. 29 Договору 1, 2).

Позивач доводить, що підписавши Договори 1, 2 Орендар взяв на себе обов`язок своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт гідротехнічних споруд, очистити дно ставу, використовувати земельну ділянку для риборозведення, підтримувати в належному стані прилеглу до ставу територію.

Прокурором вказано у позові, що відповідач, як Орендар, взяті зобов`язання за Договорами 1,2 належним чином не виконав, що призвело до порушень та погіршення властивостей земельної ділянки.

Так, у квітні 2013 року Державною екологічною інспекцією у Черкаській області проведено обстеження та складено акт, яким встановлено, що ФОП Демиденко О.О. здійснює користування водними об`єктами (ставками) загальною площею 34,1522 га та 61,5781 га. Водні об`єкти Чернече водосховище внаслідок спуску води, який здійснювався з метою попередження надзвичайної ситуації та неналежного утримання дамби, водоспускної споруди перебувають у незадовільному стані, а саме відсутнє водне дзеркало, відбулося заростання ставу очеретом, деревами, кущами, водоспускна споруда має численні тріщини, шандорна заслонка відсутня. За результатами перевірки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 61 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виявлені порушення орендарем не усунено.

20 липня 2016 року комісією Чигиринської міської ради по здійсненню контролю за використанням та охоронною земель проведено обстеження орендованих відповідачем земельних ділянок загальною площею 34,1522 га та 61,5781 га, і складено відповідний акт. За висновками в акті земельні ділянки не використовуються за цільовим призначенням, обидві ділянки не заводнені, заросли чагарниками, деревами та очеретом. Гідроспоруди знаходяться в аварійному стані і потребують термінового капітального ремонту.

Згідно листа Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 17.10.2016 № 04-04/2932 встановлено, що водойми заросли небажаною рослинністю та не використовуються для риборозведення. Гідроспоруда Чернеченського водосховища має чисельні тріщини між стіновими блоками, стики між плитами не замонолічені, що призводить до розмиву дамби та унеможливлює безпечну експлуатацію водного об`єкту.

02.02.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області виявлено порушення вимог земельного законодавства, що полягає в неправильній експлуатації гідротехнічних споруд.

Згідно інформації Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 12.04.2021, протягом 2018-2021 років громадянка Демиденко О.О., чи інша особа із заявою щодо отримання документів дозвільного характеру на став площею 34,1522 га з кадастровим номером :01:000:0933 та на став площею 61,5781 га з кадастровим номером :01:000:0934, які розташовані на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, до Управління не зверталися.

Заява щодо проведення робіт із вселення водних біоресурсів у рибогосподарські водні об`єкти (його частину), що розташовані на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0933 та :01:000:0934, яка передбачена Порядком штучного розведення (відтворення), вирощування водних біоресурсів та їх використання, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.07.2012 № 414 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2012 за № 1270/21582, до Управління не надходила.

Крім цього, звіт про обсяги вилову водних біоресурсів та звіт за формою ІА-риба (річна) Виробництво продукції аквакультури по вищезазначеним водним об`єктам від громадянки Демиденко О.О. чи іншої особи не надходили.

30.04.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель державної власності в адміністративних межах Чигиринської міської ТГ (с. Чернече) Черкаського району.

В результаті перевірки виявлено, що земельні ділянки державної власності, землі водного фонду, площею 61,5760 га з кадастровим номером :01:000:0934 та площею 34,1522 га з кадастровим номером

:01:000:0933 в адміністративних межах Чигиринської міської ТГ (с. Чернече) Черкаського району не використовуються за цільовим призначенням.

Виявлено, що вказані земельні ділянки (ставки) зневоднені, заросли очеретом та деревами.

08.06.2021 працівниками Черкаського рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області проведено візуальне обстеження водних об`єктів, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0933, :01:000:0934 в межах с. Чернече Чигиринської ОТГ та встановлено, що на вказаних земельних ділянках майже відсутня вода, протікає лише струмок води шириною 1 м. та глибиною близько 0,5 м., вся земельна ділянка вкрита вищою водною рослинністю та кущами. Ознак здійснення рибогосподарської діяльності орендарем ОСОБА_1 не виявлено.

Стороною позивача вказано на такі порушення відповідачем істотних умов Договорів 1 та 2, які на думку позивача та прокурора, тягнуть за собою можливість дострокового розірвання цих договорів:

1) тривале невиконання Орендарем-відповідачем обов`язку, передбаченого п. 29 Договорів 1, 2 щодо своєчасного та якісного проведення поточного та капітального ремонту гідроспоруд; не очищено дно ставу;

2) порушено умови використання орендованих за Договорами 1 та 2 земельних ділянок, бо бездіяльність Орендаря призвела до погіршення їх стану -- через відсутність підприємницької діяльності відбулося вичерпання (зневоднення) водних об`єктів, ділянки заросли бур`янами, чагарниками, деревами, очеретом.

3) відповідачем-орендарем не дотримується обов`язок щодо збереження ділянки в первісному стані, як істотної умови договору. Це призводить до погіршення якості земель і зниження їх властивостей;

4) орендар риборозведенням на спірних земельних ділянках не займається;

Згідно п. 26 обох Договорів оренди Чигиринська райдержадміністрація має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування; додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати.

Отже за своїм правовим змістом п. 26 Договорів містить перелік обов`язків відповідача в межах умов Договорів оренди, виконання яких вправі вимагати від відповідача Орендодавець.

При цьому у відповідності до п. 13 обох Договорів земельна ділянка передається в оренду для риборозведення.

Сторонами не заперечується, що сукупністю норм природоохоронного законодавства України передбачено, що водокористувачі та землекористувачі, землі яких знаходяться в басейні річок, забезпечують здійснення комплексних заходів щодо збереження водності річок та охорони їх від забруднення і засмічення (ст. 80 Водного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 95 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.

Положеннями ст. 35 Закону України Про охорону земель визначено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Згідно статей 638, 639 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що істотними умовами, є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 651 Цивільного кодексу України умовою розірвання договору є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Тому вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Згідно пункту ґ статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

У ст. 44 Водного кодексу України зазначено, що водокористувачі зобов`язані економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Частинами 3, 4 ст. 85 Водного кодексу України передбачено, що у користування на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Користування цими ділянками у зазначених цілях здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони річок і водойм від забруднення, засмічення та замулення.

Відповідно до статті 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - дотримання зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування.

Права та обов`язки орендаря визначено ст. 25 цього Закону, згідно з якою на орендаря покладається обов`язок виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Положеннями ст.ст. 15, 24, 25 Закону України Про оренду землі визначено, що умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, є істотними умовами договору оренди, дотримання яких має право вимагати орендодавець, а орендар зобов`язаний виконувати.

Зневоднення водних об`єктів, розташованих на орендованих відповідачем земельних ділянках, істотно перешкоджає передбаченим договором умовам використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Водним кодексом України (далі - ВК України) визначено, що водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Відповідно до статті 3 ВК України усі водні об`єкти на території України становлять її водний фонд. До водного фонду належать: поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

До земель водного фонду згідно зі статтею 4 ВК України та статтею 58 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Користування водними об`єктами на умовах оренди визначено у статті 51 ВК України, якою, зокрема, передбачено, що водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Згідно з частиною першою статті 18 ЗК України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

При цьому, стаття 19 ЗК України серед категорій на які поділяються землі України за основним цільовим призначенням містить таку категорію як землі водного фонду (підпункт є) частини першої).

Відповідно до статті 85 ВК України, порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Право на землі водного фонду визначено статтею 59 ЗК України, згідно якої землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

З положень статті 93 ЗК України та ст. 13 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються.

Виходячи з цільового призначення передання водного об`єкту в оренду, про що зазначено в договорі, ст. 48 Водного кодексу України, вказаний водний об`єкт є рибогосподарським водним об`єктом.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін або за рішенням суду.

У відповідності до п. 34 обох Договорів дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

До обох Договорів оренди їх сторонами було складено Акти прийому-передачі земельної ділянки від 25.02.2010 (а.с. 34,43 том 1) з яких вбачається, що Орендодавцем відповідачці було передано земельні ділянки із ставками, які складають предмет Договорів 1 та 2 без зауважень з боку відповідачки щодо стану земельної ділянки та недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню за цільовим призначенням.

Отже слід вважати, що на час укладення обох Договорів у 2010 році земельні ділянки передавалися в оренду із ставками, як гідрооб`єктами, в тому стані, який на переконання відповідачки, дозволяв їх використання за призначенням.

У нормально необхідний строк після укладення договорів відповідач відразу не заявив Орендодавцю претензії щодо незадовільного стану гідроспоруд, якщо б це мало місце.

З даного питання відповідачка просить взяти до уваги лист Державного комітету України по водному господарству Черкаське обласне виробниче управління меліорації і водного господарства від 11.11.09 № 1411/11 на адресу Чигиринської РДА (а.с. 161 том1 ) про те, що станом на цю дату Облводгоспом було встановлено незадовільний стан гідротехнічної споруди та водосховища, яке в даний час перебуває у користуванні відповідачки за Договорами оренди. Даний лист відповідач вважає доказом того, що гідроспоруда ставків була у незадовільному стані також станом і на час передачі їх в оренду відповідачці в лютому 2010 року, що унеможливлювало використання ставків за цільовим призначенням.

Натомість позивач просить врахувати, що таку інформацію в цьому листі викладено на підставі Акту обстеження гідротехнічної споруди Чернеченського водосховища від 06.11.2009 засідання комісії з питань ТЕБ та НС Чигиринської РДА. Однак цей акт не додано до матеріалів справи та вказівка на нього взагалі відсутня в якості додатку до листа Облводгоспу.

Сторонами в справу цей Акт обстеження гідротехнічної споруди в ході вирішення спору також не подано.

За правилами ст. 767 ЦК України Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час володіння та/або користування нею. Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Відповідачка підписала Акти прийому-передачі земельних ділянок до обох Договорів 1,2 з вказівкою про відсутність зауважень щодо стану земельної ділянки та недоліків, які могли б перешкоджати ефективному їх використанню.

Суд не бере до уваги заперечення представників відповідача про те, що ділянки передавалися в оренду в лютому місяці, що перешкоджало огляду і встановленню дійсного стану гідроспоруди. Суд при цьому виходить з того, що таке прийняття об`єкта було страхом і ризиком комерційної діяльності відповідачки, яка і в подальшому в розумний строк не заявила Орендодавцю претензії про передачу їй об`єкта в неналежності стані.

Крім того, у відповідності до п. 1 ст. 784 ЦК України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі.

Суду не надано доказів, що відповідач заявляв вимогу Орендодавцю про розірвання Договорів 1,2 через передання йому гідроспоруд та ставків у стані, які унеможливлюють їх використання за призначенням.

Тому з урахуванням таких обставин слід вважати, що гідротехнічна споруда ставків була передана відповідачці за Договорами 1 та 2 від 01.02.2010 року у придатному стані для використання за їх цільовим призначенням. Доводи представника відповідача про те, що мала місце домовленість сторін, що ставки передаються в аварійному стані і невизначений період часу не будуть використовуватися за призначенням аж до проведення капітального ремонту - не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи і заперечується представником позивача, як сторони Договорів.

Ніяких додаткових угод до Договорів 1,2 про те, хто із сторін буде робити ремонт гідроспоруди із розробленням технічної документації в справу не подано.

З матеріалів справи вбачається що ставки тривалий період часу після укладення Договорів 1,2 а також і станом на час вирішення спору не використовуються відповідачкою належним чином.

Так, 04.04.2013 року Державною екологічною інспекцією у Черкаській області було складено Акт перевірки дотримання природоохоронного законодавства (а.с. 49 том 1).

За висновками Акту при перевірці було встановлено, що ФОП Демиденко О.О. здійснює користування на підставі договорів оренди землі з водними об`єктами (ставками) загальною площею 34,1522 га та 61,5781 га. Водні об`єкти Чернече водосховище на момент перевірки внаслідок спуску води, який здійснювався в дозвільному порядку з метою попередження надзвичайної ситуації, проведення аварійно-відновлювальних робіт для належного утримання дамби, перебувають у незадовільному стані, а саме відсутнє водне дзеркало, заростання очеретом, деревами, кущами, водоспускна споруда має численні тріщини, шандорна заслонка відсутня. Дамба розливається, плити між дамбою не зварені та не замонолічені. Актом встановлено, що аварійно-відновлювальні роботи не розпочаті, водопускна споруда належним чином не використовується, що призвело до повного спуску води із водосховища та його заростання.

За результатами перевірки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 61 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

02.02.2018 року ГУ Держгеокадастру в Черкаській області було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - № 35-ДК/42/АП/09/01-18 (а.с. 54 том 1) про те, що частини орендованих земельних ділянок під водним об`єктом не заводнені, заросли деревами та очеретом. Гідроспоруди знаходяться в аварійному стані та потребують термінового капітального ремонту.

ГУ Держгеокадастру в Черкаській області стосовно відповідачки було складено Протокол про адміністративне правопорушення, припис про його усунення та постанову про накладення адміністративного стягнення від 02.02.2018 (а.с. 57-62 том 1).

19.07.2017 комісією Чигиринської РДА було складено Акт інвентаризації водних об`єктів та гідротехнічних споруд (а.с. 75 том 1) з висновками про те, що в оренді у ФОП Демиденко О.О. знаходиться гідроспоруда на р. Ірклій, відповідачка має проект на капітальний ремонт, при цьому загальний технічний стан греблі аварійний, загальний технічний стан водовипуску теж аварійний.

Повторно акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки з Актом обстеження земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області було складено 30.04.2021 (а.с. 82 том 1) з висновками про те, що ставки на орендованих земельних ділянках зневоднені, заросли очеретом та деревами (виготовлелено фотокопії стану ставків).

Суд вважає, що такі обставини не заперечені відповідачем та не спростовані належними і допустимими доказами. Надані відповідачкою власні фото нинішнього стану гідроспоруд підтверджують доводи сторони позивача про заростання травою, очеретом, деревами дна ставків і явного скорочення його водного плеса.

При розгляді справи встановлено, що у ФОП Демиденко О.О. протягом всього періоду з часу укладення Договорів 1,2 відсутній дозвіл на спецводокористування, який є необхідним для спуску-набрання води при риборозведенні. Доказів наявності такого дозволу відповідачем в справу не подано.

За умовами п. 13 обох Договорів оренди - земельні ділянки із ставками з гідроспорудами передаються в оренду для риборозведення.

Водний Кодекс України визначає, що водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

У відповідності до ст. 47 Водного Кодексу загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на прогулянкових суднах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

На водних об`єктах, наданих в оренду, загальне водокористування допускається на умовах, встановлених водокористувачем, за погодженням з органом, який надав водний об`єкт в оренду. Водокористувач, який узяв водний об`єкт у користування на умовах оренди, зобов`язаний доводити до відома населення умови водокористування, а також про встановлені обмеження загального водокористування на водному об`єкті, наданому в оренду. Якщо водокористувачем або відповідною радою не встановлено таких умов, загальне водокористування визнається дозволеним без обмежень.

При цьому спеціальним водокористуванням ст. 48 Водного Кодексу визначає як забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно положень ст. 49 Водного Кодексу спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені органом, що видав дозвіл, без коригування дозволу на спеціальне водокористування.

Форма дозволу на спеціальне водокористування та заяви для його отримання, а також форма нормативного розрахунку водокористування і водовідведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування може бути короткостроковим (на три роки) або довгостроковим (від трьох до двадцяти п`яти років) - (ст. 50 Водного Кодексу).

Законом України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" визначено, що рибне господарство - це галузь економіки, завданнями якої є вивчення, охорона, відтворення, вирощування, використання водних біоресурсів, їх вилучення (добування, вилов, збирання), реалізація та переробка з метою одержання харчової, технічної, кормової, медичної та іншої продукції. При цьому спеціальне товарне рибне господарство - це діяльність, яка включає комплекс заходів, основною метою яких є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об`єкта (його частини) шляхом штучного відтворення водних біоресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання видів водних біоресурсів, які раніше перебували у рибогосподарському водному об`єкті (його частині).

Згідно ст. 34, 35 вказаного Закону суб`єкти рибного господарства мають право, зокрема, на:

- користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), землями водного фонду та використання водних біоресурсів на недискримінаційних умовах у встановленому порядку;

- власність на водні біоресурси, добуті у порядку, встановленому законом, а також на доходи від їх реалізації;

- спорудження у встановленому порядку гідротехнічних та інших об`єктів, необхідних для забезпечення рибогосподарської діяльності;

та зобов`язані, зокрема, :

- додержуватися умов провадження діяльності, пов`язаної з промисловим виловом, крім внутрішніх водойм (ставків) рибницьких господарств;

-вносити своєчасно плату за спеціальне використання водних біоресурсів;

- не допускати погіршення умов існування водних біоресурсів внаслідок своєї діяльності;

- додержуватися встановленого режиму господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг та ін.

Штучне відтворення водних біоресурсів здійснюють суб`єкти рибного господарства шляхом розведення, вселення, переселення водних біоресурсів для здійснення рибогосподарської діяльності (ст. 41 вказаного Закону).

Отже, якщо б ставки (тобто водний об`єкт, який орендує відповідач) використовувався для задоволення потреб (аматорське та спортивне рибальство) та не передбачав риборозведення, забору води та скидання зворотних вод, то таке водокористування належить до загального та не потребує отримання дозволу.

Натомість з урахуванням специфіки ведення відповідачем господарської діяльності по використанню орендованих ставків саме для риборозведення, що потребує періодичного забору та скидання води, ФОП Демиденко О.О. повинна мати дозвіл на спеціальне водокористування. Порядок видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. N 321.

Отже, згідно із законодавством усі первинні водокористувачі (які здійснюють самостійний забір води технічними пристроями з поверхневих чи підземних водойм), орендарі ставків, що мають намір спустити водойму, а також усі підприємства, у яких відсутній договір на приймання стоків зобов`язані отримувати дозвіл на спецводокористування. В зазначеному дозволі зазначаються ліміти забору та скиду води.

Використання земельних ділянок під водними об`єктами для риборозведення має свої характерні риси, які відрізняють ці правовідносини від інших у земельній сфері. Земельні ділянки під водними об`єктами є своєрідним вмістилищем водних об`єктів, у комплексі з якими утворюють єдиний комплексний природний об`єкт, що характеризується спеціальним правовим режимом. Специфіка правового режиму полягає в застосуванні під час його визначення норм різних галузей права земельного і водного. Земельні ділянки, розташовані під водними об`єктами для риборозведення, є частиною багатоелементних природних комплексів, а їх використання призводить до впливу на інші природні елементи навколишнього природного середовища.

Використання земельної ділянки під рибогосподарським водним об`єктом належить до сільськогосподарської, оскільки спрямована на виробництво сільськогосподарської продукції.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про аквакультуру», аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Виходячи з цього відповідачка за умовами Договорів 1,2 повинна забезпечити сукупне належне використання земельної ділянки під водним об`єктом, як об`єкта оренди, який включає в себе ділянку під ставом, гідроспоруду, сіножаті і заболочені землі.

З урахуванням цього суд відхиляє заперечення представників відповідача про те, що достатнім для доведення належного користування з боку ФОП Демиденко О.О. об`єктом оренди є належне використання частини об`єкта оренди лише під сіножатями і заболоченої ділянки.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2013 N 99 затверджено Порядок розроблення паспорта водного об`єкта. Цей Порядок спрямовано на встановлення технічних параметрів водного об`єкта, гідрологічних характеристик річки (водотоку), регламентацію експлуатаційної діяльності на водосховищах, ставках, озерах та замкнених природних водоймах (далі - водний об`єкт) для забезпечення сталого використання (включаючи кількісне та якісне відновлення) усіх ресурсів, пов`язаних з існуванням водойми, надійності функціонування споруд і для підвищення ефективності їх використання. Замовником робіт із розроблення паспорта водного об`єкта є орган, що здійснює розпорядження земельною ділянкою під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України (далі - розпорядник земельної ділянки під водою). Паспорт водного об`єкта розробляється за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, і складається із:

Короткої пояснювальної записки, де зазначаються:

назва водного об`єкта;

назва річки (водотоку) на якій (якому) розташований водний об`єкт, басейн річки;

місцезнаходження водного об`єкта;

місцезнаходження греблі (у разі наявності), відстань від гирла річки до греблі;

призначення водного об`єкта (водосховища, ставка) відповідно до проекту будівництва;

тип водного об`єкта (русловий/нерусловий);

вид експлуатації (у каскаді/ізольовано, з можливістю/без можливості регулювання рівня води);

вид регулювання стоку (сезонний/річний/багаторічний);

наявність правил експлуатації водного об`єкта;

власник/балансоутримувач/користувач гідротехнічної споруди.

В справу не подано паспорту водного об`єкта на ставки, які орендує відповідачка. Регіональний офіс водних ресурсів у Черкаській області листом від 16.04.2021 (а.с. 73 том 1) повідомив прокурора про те, що станом на 01.04.2021 до архіву регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області паспорта водних об`єктів, які розташовані та р. Ірклій та орендуються відповідачкою - не надходили.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.07.2012 N 414 затверджено ПОРЯДОК штучного розведення (відтворення), вирощування водних біоресурсів та їх використання. Даним порядком, зокрема, передбачено, що для проведення робіт зі штучного розведення (відтворення) водних біоресурсів, пов`язаних з подальшим вселенням їх у рибогосподарський водний об`єкт (його частину), виконавці відтворення (крім підприємств, які підпорядковані Держрибагентству України) повинні не пізніше ніж за два тижні подати до територіального органу Держрибагентства України, в зоні діяльності якого розташований відповідний рибогосподарський водний об`єкт (його частина), такі документи:

*Заявку на проведення робіт із вселення водних біоресурсів у рибогосподарський водний об`єкт (його частину) (додаток 1).

*Біологічне обґрунтування щодо доцільності проведення робіт з відтворення (якщо відтворення здійснюється вперше), розроблене науковою установою.

*Ветеринарний документ про відсутність небезпечних захворювань у господарствах, з яких здійснюється перевезення об`єктів відтворення (отримується цим господарством).

*Графік робіт із вселення водних біоресурсів (складається виконавцем). У разі настання метеорологічних умов, несприятливих для проведення вселення, виконавцем до цього графіка можуть бути внесені відповідні зміни.

*Копію дозвільного документа на спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів, внесених до Червоної книги України, виданого Мінприроди України.

*Копію дозвільного документа на переселення об`єктів тваринного світу (у разі його здійснення).

Прокурором в порядку підготовки справи до розгляду було направлено звернення від 07.04.2021 № 145-394вих 21 (а.с. 66 том 1) до Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області з вимогою надати відповідь на питання:

- Чи зверталася до Управління Демиденко Олена Олександрівна чи інша особа з метою отримання дозвільних документів на водні об`єкти, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 34,1522 га кадастровий номер :01:000:0933 та на земельній ділянці загальною площею

61,5781 га кадастровий номер :01:000:0934?

-Якщо зверталися то які саме документи їм було надано (надати копії документів)?

- Чи подавалася звітність виробництва продукції аквакультури за 2010-2021 роки?

- Чи подавалися акти про виконання робіт із вселення водних біоресурсів за період з 2010 - 2021 років? 1

- Чи подавався звіт про добування водних біоресурсів за 2010 - 2021 роки?

Начальник Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) листом від 12.04.2021 № 1-3-9/514-21 (а.с. 69 том 1) повідомив Черкаську окружну прокуратуру про те, що Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області розпочало свою діяльність 14.09.2017. Відповідно до наказу Державного агентства рибного господарства України від 13 лютого 2018 року № 62 Управління фактично почало виконувати свої повноваження з 13 лютого 2018 року. У зв`язку з вищевикладеним, інформація за 2010-2017 роки у Черкаському рибоохоронному патрулі відсутня.

Протягом 2018-2021 роки громадянка ОСОБА_1 , чи інша особа із заявою щодо отримання документів дозвільного характеру на став площею 34,1522 га з кадастровим номером :01:000:0933 та на став площею

61,5781 га з кадастровим номером :01:000:0934, які розташовані на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, до Управління не зверталися. Заява щодо проведення робіт із вселення водних біоресурсів у рибогосподарські водні об`єкти (його частину), що розташовані на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0933 та :01:000:0934, яка передбачена Порядком штучного розведення (відтворення), вирощування водних біоресурсів та їх використання, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.07.2012 № 414 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2012 р. за № 1270/21582, до Управління не надходила. Також повідомляємо, що звіт про обсяги вилову водних біоресурсів та звіт за формою ІА-риба (річна) «Виробництво продукції аквакультури» по вищезазначеним водним об`єктам від громадянки ОСОБА_1 чи іншої особи не надходили.

Проведеними перевірками ГУ Держгекокадастру в Черкаській області (а.с. 54, 81,82-85 том 1), Чигиринської міської ради (а.с. 51 том 1), Державної екологічної інспекції (а.с. 49 том 1), Управління Держаного агентства рибного господарства у Черкаській області (а.с. 96 том 1) встановлено, що принаймі з 2013 року по даний час відповідачка ФОП Демиденко О.О. орендовані земельні ділянки за обома Договорами не використовує за їх цільовим призначенням - ставки довгий час стоять зневоднені, заросли деревами, очеретом і травою.

З пояснень сторін судом встановлено, що прокурором вже було попередньо заявлено позов до відповідачки в інтересах Чигиринської РДА про зобов`язання виконати умови обох договорів оренди, а саме - здійснити ремонт гідротехнічних споруд, очистити дно ставків, очистити земельні ділянки під ставом від бур`яну, чагарників, дерев, очерету та відповідно до п. 13 вказаних договорів використовувати земельні ділянки під ставом для риборозведення.

Дані вимоги заявлялися у відповідності до положень умов Договорів 1,2 між сторонами, які повинна виконувати відповідачка.

Рішенням у справі № 925/965/18 Господарський суд Черкаської області позов задовольнив повністю та зобов`язав ФОП Демиденко Олену Олександрівну (код НОМЕР_1 ) виконати умови договорів оренди земельної ділянки від 01.02.2010 (кадастровий номер :01:000:0933 та :01:000:0934), а саме здійснити ремонт гідротехнічних споруд, очистити дно ставків, очистити земельні ділянки під ставом від бур`яну, чагарників, дерев, очерету та відповідно до п. 13 вказаних договорів використовувати земельні ділянки під ставом для риборозведення.

Постановою ПАГС від 08.12.2020 рішення суду першої інстанції було скасоване і у позові відмовлено повністю з таких підстав:

У відповідності до договорів від 01.02.2010 між Чигиринською РДА та ФОП Демиденко О. О., які зареєстровані Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» 24.02.2010 за № 58 та за № 59 відповідачці передалися в оренду лише земельні ділянки, в тому числі, які знаходяться під гідроспорудами.

Згідно Державних будівельних норм України ДБН В.2.4-3:20А10 Гідротехнічні, енергетичні та меліоративні системи і споруди, підземні гірничі виробки (надалі - ДБН В.2.4-3:20А10) гідротехнічними спорудами є споруди, що підпадають під вплив водного середовища, призначені для використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту від шкідливого впливу вод.

Експлуатуюча організація - підприємство або організація будь-якої організаційно-правової форми, на балансі якої перебувають гідротехнічні споруди, або організація, що має гідротехнічні споруди у власності чи якій передані такі споруди тимчасово, на основі договору оренди самих споруд, або споруд, до складу яких входять гідротехнічні споруди.

Тобто, гідроспоруди є об`єктом нерухомого майна та можуть бути передані в користування лише на підставі Договору оренди нерухомого майна, в той же час, матеріали справи № 925/965/18 не містять доказів укладання такого договору, а отже, до обов`язків відповідача не входить здійснення поточного та капітального ремонту таких гідротехнічних споруд.

Крім того, з листа Черкаського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства Державного комітету України по водному господарству № 1411/11 від 11.11.2009 «Щодо спуску води із Чернеченського водосховища» вбачається, що згідно акту обстеження гідротехнічної споруди Чернеченського водосховища від 06.11.2019 засідання комісії з питань ТЕБ та НС Чигиринської РДА встановлено наступне: 1) стики між плитами не замонолічені, що призводить до розмиву дамби, між плитами поросли дерева та кущі, плити не зварені між собою; 2) гідротехнічна споруда (шахта) має численні тріщини між стіновими блоками, а також в монолітному бетоні, шандори не регулюються, корозія арматури, металу шахти; 3) водосховище заросло очеретом, кущами, деревами, засмічений різним сміттям.

Таким чином, враховуючи те, що договори оренди землі між Чигиринською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем Демиденко Оленою Олександрівною укладено 01.02.2010, водний об`єкт вже був у незадовільному стані, що підтверджується вищевказаним листом.

Отже, доводи позивача стосовно того, що за неналежного виконання умов Договору відповідачем наступили наслідки, які потребують на даний час поточного та капітального ремонту гідротехнічних споруд та очищенню дна ставка є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Рішення у справі № 925/965/18 про відмову за всіма позовними вимогами набрало законної сили.

Згідно положень ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже з урахуванням висновків судового рішення у справі № 925/965/18 суд констатує, що за умовами обох Договорів оренди у відповідачки є відсутнім її особистий обов`язок своєчасного проведення поточного та капітального ремонту гідротехнічних споруд, хоча він прямо передбачений умовами п. 29 обох Договорів 1,2.

При цьому позовні вимоги у справі № 925/965/18 про зобов`язання відповідача очистити дно ставків, очистити земельні ділянки під ставом від бур`яну, чагарників, дерев, очерету та відповідно до п. 13 вказаних договорів використовувати земельні ділянки під ставом для риборозведення у справі № 925/965/18, за якими теж відмовлено в позові, суд розцінює лише як похідні вимоги, що в контексті спору у цій справі прямо залежали від задоволення первісної вимоги про проведення ремонту гідроспоруд.

В іншому випадку слід вважати, що відповідачка ФОП Демиденко О.О. взагалі звільняється від виконання всіх своїх основних обов`язків за Договорами 1,2, що ніяк не може мати місця.

Після прийняття рішення у справі № 925/965/18 з висновком про відсутність у відповідачки обов`язку поточного та капітального ремонту гідротехнічних споруд, сторони Договорів 1,2 не вживали ніяких заходів до приведення умов Договорів у стан, який чітко визначає відповідальну особу за ремонт гідроспоруди щоб ці договори можна було виконувати.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про добросовісні наміри ФОП Демиденко О.О. самостійно займатися ремонтом гідроспоруди ставка, оскільки саме за апеляційною скаргою відповідачки було скасовано рішення суду першої інстанції про зобов`язання відповідачки проводити цей ремонт. В такому випадку займатися ремонтом добровільно та за власний кошт відповідачу немає ніякої потреби. Крім того, з часу укладення Договорів 1,2 у 2010 році і до моменту вирішення спору в суді в даній справі відповідачка і фактично не приступала до проведення ремонтних робіт.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Звільнення відповідачки від її обов`язку виконання умов Договорів 1,2, в частині проведення поточного та капітального ремонту гідроспоруд, які забезпечують належне використання ставків, веде до того, що зобов`язання за предметом та метою у вказаних Договорах у відповідача повністю зникає. При звільненні відповідача від основної частини його обов`язків за Договорами, ці Договори неможливо виконувати належним чином для досягнення результату (належне утримання ставків), на який сподівався Орендодавець.

Договори 1,2 і в муйбутньому практично не можливо виконувати без чіткого вирішення сторонами питання про те, на кого покладається обов`язок ремонту гідроспоруд, особливо враховуючи той факт, що відповідач посилається на неможливість користування ним ставком без попереднього проведення цього ремонту. Також це питання слід вирішувати сторонам в обов`язковому порядку саме змінами до Договорів 1,2, бо його умови ніяким чином не покладають цей обов`язок на Орендодавця.

Отже, станом на час вирішення спору сторони Договорів 1,2 опинилися в ситуації, що гідроспоруда повинна бути обов`язково відремонтована виходячи із її поточного стану. Без цього наповнення водою ставків є небезпечним і тому неможливим, що визнає відповідач, однак сторони після судового рішення у справі № 925/965/18 ніяким чином не намагаються вирішити дане питання для забезпечення належного виконання умов Договорів 1,2. Ніякої ініціативи в цьому не проявляє відповідач.

Для суду беззаперечним є те, що за змістом цих договорів Орендодавець мав намір передати у користування земельні ділянки під гідроспорудою для забезпечення існування та експлуатації ставків, які в належному і придатному стані повинні повернутися Орендодавцю саме в якості ставків, а не висущеної земельної площі із травою та деревами. Для Орендодавця важливим є і те, що після завершення Договорів 1,2 та за умови належного утримання ставків вони можуть бути передані в подальшу оренду без необхідності значних затрат Орендодавця на відновлення їх стану та очищення дна ставків.

З урахуванням цього не можна погодитися із доводами сторони відповідача, що належне отримання Орендодавцем від Орендаря орендної плати є самоціллю сторони позивача при виконанні Договорів 1,2. Суд виходить з того, що в даному випадку, об`єкт оренди має специфіку - це гідроспоруда, яка потребує спеціального утримання, використання за призначенням і повинна бути повернута з оренди саме як гідроспоруда-ставок, а не поле з травою та деревами.

За правилами ст. 759, 760, 767, 773 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час володіння та/або користування нею. Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

У відповідності до положень ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Стаття 784 ЦК України визначає, що розірвання договору найму на вимогу наймача може мати місце у випадках, якщо:

1) наймодавець передав річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов`язку щодо проведення капітального ремонту речі.

За правилами статті 36 ЗУ "Про оренду землі", редакція якої не змінилася з часу укладення сторонами обох Договорів оренди, встановлено відповідальність сторін за невиконання зобов`язань за договором оренди землі. Так, у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Орендодавець несе відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були передбачені договором оренди і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором. У разі виявлення таких недоліків орендар має право вимагати:

-зменшення орендної плати або відшкодування витрат на усунення недоліків;

-відрахування з орендної плати певної суми своїх витрат на усунення таких недоліків з попереднім повідомленням про це орендодавця;

-дострокового розірвання договору.

Орендодавець не несе відповідальності за наслідки, пов`язані з недоліками переданої в оренду земельної ділянки, якщо такі недоліки обумовлені договором оренди.

Суд вже встановив, що з часу укладення сторонами обох Договорів оренди від 01.02.2010 та Актів прийому-передачі земельної ділянки до них від 25.02.2010 з переліком площ ділянки в т.ч. під ставом, відповідач не заявляв ніяких претензій до позивача з приводу передання йому ставків у неналежному до експлуатації стані. Докази про протилежне у справі відсутні.

В актах прийому-передачі до договорів прямо зазначено, що зауважень до стану земельної ділянки та недоліків, які могли б перешкоджати ефективному її використанню за цільовим призначенням не виявлено (а.с. 34, 43 том 1).

Відповідач при цьому ніколи не ставив питання про розірвання Договорів 1,2 через незадовільний стан ставків, сплачує орендну плату в повному розмірі, однак в цей же час роками (з 2010 року і поданий час) не забезпечує використання об`єкта оренди як ставків, допустивши неконтрольоване розмноження трави, рослинності та дерев на дні ставків, які відповідачем належним чином не видаляються.

В такому випадку об`єкт оренди використовується не за призначенням та всупереч цільовому його використанню, перетворюючись у щось інше, а ніж ставок, який можна практично використовувати для риборозведення.

Отже, якщо судовим рішенням у справі № 925/965/18 визначено, що відповідач не має обов`язку проводити капітальний та поточний ремонт гідроспоруд ставків, а умовами Договорів оренди 1 та 2 не передбачено такого обов`язку також і для позивача, як Орендодавця, то в даному випадку слід таким чином підходити до регулювання взаємовідносин сторін:

- відповідач при прийнятті в оренду ставків за актами від 25.02.2010 не перевірив їх стан та можливість експлуатації за призначенням; Тому у відповідності до ч. 3 ст. 767 ЦК України слід вважати, що ставки були передані відповідачу у справному та придатному до експлуатації стані.

- відповідач з часу укладення Договорів 1 та 2 і до сьогоднішнього дня не скористався своїм правом згідно ст. 784 ЦК України на розірвання договорів чи вимагати від позивача приведення гідроспоруд ставків у придатний для використання за їх цільовим призначенням стан, якщо відповідач доводить, що він не має об`єктивної можливості через незадовільний стан гідроспоруд використовувати ставки; Строк позовної давності для таких вимог сплив.

- за таких обставин (відсутність обов`язку саме у позивача за договором проводити капітальний та поточний ремонт гідроспоруд; наявність підстав для застосування ст. 767 ЦК при отриманні відповідачем ставків у належному стані, якщо він не перевірив і не заявив про недоліки при прийнятті їх в оренду) -- немає прострочки кредитора (Позивача, як Орендодавця) у передачі відповідачу ставків у придатному для користування стані, що перешкоджає їх експлуатації за цільовим призначенням і дає право не виконувати обов`язок використовувати ставки за цільовим призначенням, що включає в себе забезпечення їх утримання в належному стані;

- немає об`єктивних та законодавчо встановлених перешкод для вимагання позивачем здійснення відповідачам цільового використання ставків від самого початку укладення Договорів 1 та 2 та на весь період їх дії;

Виникнення за таких умов ситуації фактичної неможливості використання ставків за призначенням при одночасному небажанні відповідача розривати Договори 1,2 є ризиком комерційної діяльності відповідача, який зобов`язаний забезпечити цільове використання об`єкта оренди, до стану якого у нього не було претензій на час укладення Договорів 1,2.

Натомість відповідач щодо забезпечення цільового використання об`єкта оренди допускає тривалу бездіяльність, ремонт гідроспоруд не проводить сам і не вимагає цього від Орендодавця, не звертався до суду за внесенням змін до Договорів 1,2 для визначення сторони, зобов"язаної проводити поточний та капітальний ремонт; відповідач не доказав наявність у нього коштів для ремонту гідроспоруди; до часу виникнення спору у суді не знав чітких строків в які він може та збирається провести ремонт; не має чіткої письмової домовленості із позивачем про проведення ремонту власними силами, що свідчить лише про системне невиконання відповідачем умов Договорів 1,2 згідно сукупності його істотних умов (крім своєчасної сплати орендної плати).

Виходячи з умов Договорів 1,2 суд прийшов до висновку, що використання земельної ділянки під ставками для риборозведення є істотною умовою Договорів 1 та 2 (п. 13,26) виконання якої повинен забезпечити Орендар та вправі вимагати Орендодавець.

За невикористання земельної ділянки зі ставом за цільовим призначенням орендодавець вправі ставити питання про розірвання договорів, що передбачено ст. 783 ЦК України та п. 26, 34 обох Договорів.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, що на час вирішення спору і за весь період дії обох Договорів ФОП Демиденко О.О. використовувала ставки для риборозведення і утримувала їх в належному стані. Як вже обґрунтував суд, цей обов`язок підлягає до виконання Орендарем, оскільки відповідачка не заявила про неналежний стан ставків, які їй передані в оренду.

Про зарослість ставків бур`янами та деревами, хоча і при частковому збереженні водного плеса обидві сторони засвідчують наданими суду фотографіями, які приєднані до справи.

Суд відхиляє заперечення відповідача про те, що він має законне право необмежений період часу в межах всьго строку дії Договорів 1,2 не використовувати ставки за їх цільовим призначенням аж поки сам їх не відремонтує.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач через скасування рішення суду першої інстанції у справі № 925/965/18 за його ж апеляційною скаргою отримав рішення про відсутність у нього обов`язку проводити ремонт гідротехнічних споруд за Договорами 1 та 2. Тому доводи відповідача про те, що при наявності такого рішення він зацікавлений та буде проводити ремонт гідроспоруд самостійно в необмеженому періоді часу - є доказом нелогічної поведінки відповідача, яка не свідчить про існування в нього будь-яких обов`язків перед Орендодавцем, які він повинен виконувати.

Умови використання земельної ділянки (п. 13-15) Договорів 1,2 повинні виконуватися Орендарем виходячи з їх сукупності. За цільовим призначенням землі віднесені до земель іншого сільськогосподарського призначення, однак в оренду кожна ділянка передана для риборозведення і саме це є основною метою її використання, досягнення якої повинно бути забезпечено Орендарем.

Пункт 26 Договорів 1,2 надає право Орендодавцю вимагати від Орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням яке згідно п. 14 є землями сільськогосподарського призначення. Таке визначення цільового призначення для земель під ставками відповідає чинному законодавству, і навіть сама діяльність з риборозведення відноситься до сільськогосподарського товаровиробництва, як вже проаналізував суд. Тому суд відхиляє формалізовані доводи представників відповідача про те, що за умовами Договорів 1,2 достатнім є забезпечення належного використання ФОП Демиденко О.О. земельних ділянок для сільськогосподарської мети, зокрема, лише як для сіножаті.

Суд відхиляє заперечення відповідача, що позивач не довів правових підстав для розірвання Договорів 1,2 виходячи з такого:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" чинній на час укладення обох договорів, Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 32 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п. 34 обох Договорів оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків. передбачених договором..... а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом "а" частини 1 статті 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Суд вже проаналізував та відхилив доводи відповідача про дотримання ним цільового використання об`єкта оренди за цільовим призначенням, що полягало у належному використанні частин земельної ділянки для сіножатей та заболочених. Суд визначився, що в даному конкретному випадку об`єкт оренди за Договорами 1,2 має специфіку - його основу становить ставок в складній екосистемі суміжного розташування поряд з ним сіножатей та заболочених земель. Головною метою використання об`єкта оренди для позивач безперечно становить забезпечення Орендарем використання ставка для риборозведення, який в належному стані може бути переданий іншим орендарям після закінчення дії Договорів 1,2.

Отже даному випадку самого по собі належного використання Відповідачем лише частини об`єкта оренди для сіножатей чи як заболочених земель не достатньо для дотримання вимог щодо належного виконання Орендарем умов Договорів 1,2 .

У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Суд обговорив зі сторонами та з`ясував, що позивач та прокурор не доводять порушення відповідачем екологічних вимог через незабезпечення існування ставка в належному вигляді, який би підтримував складну навколишню екосистему і доказів про порушення екологічних вимог в справі немає.

Відповідач звертає увагу, що підставою для розірвання договору оренди землі згідно чинного законодавства є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для певної мети протягом певного часу.

Також відповідач просить взяти до уваги, що згідно з частиною другою статті 12 ЦК України нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Однак дана норма говорить про права Орендаря, а спір між сторонами виник щодо виконання відповідачем його обов`язків як Орендаря по Договорах 1,2.

Суд звертає увагу, що в даному конкретному випадку за умовами п. 26 обох Договорів Орендодавець вправі вимагати від Орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно із договором оренди, що є істотною умовою Договорів.

Суд вже визначився та обґрунтував, що в даному конкретному випадку умови використання земельної ділянки слід брати до уваги в сукупності умов п. 13,14 обох Договорів. Риборозведення є товарною сільськогосподарською діяльністю що здійснюється в межах цільового призначення земельної ділянки "землі іншого сільськогосподарського призначення". Передача в оренду ставків з метою риборозведення є ціллю укладення Договорів 1,2 з боку Орендодавця і використання Орендарем лише сіножатей та заболочених земель не відповідають меті укладення Договорів 1,2, якої прагне Орендодавець.

При недотриманні відповідачем його обов`язків за договором і невикористанні ставків за призначенням для риборозведення Орендодавцю беззаперечно завдається шкода - ставки приходять у непридатність, перетворюються на землі з рослинністю та деревами, які не видаляє Орендар і тому виникає загроза необхідності витрачання Орендодавцем власних сил і коштів для відновлення ставків до стану їх можливості використання за призначенням, що спричиняє йому збитки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Суд приходить до висновку, що зібраними в справі доказами позивач та прокурор довели правомірність підстав позовних вимог, доказали неналежне виконання відповідачем умов Договорів 1,2, що є підставою для їх розірвання за умовами п. 34 Договорів та згідно чинного законодавства.

Згідно п. 19 обох Договорів, після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцю земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно із тим, в якому він одержав її в оренду.

З цих підстав позов підлягає до повного задоволення.

У відповідності до ст. 129 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача, з якого на користь Черкаської обласної прокуратури слід стягнути 6810,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати :

*договір оренди земельної ділянки із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, загальною площею 34,1522 га, в тому числі: під ставом- 26,0147 га, гідроспоруди- 0,0442 га, сіножаті - 3,6461 га, заболочені - 4,4472 га (кадастровий номер :01:000:0933), зареєстрований Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП "Центр Державного земельного кадастру" 24.02.2010 за № 58, укладений 01.02.2010 між Чигиринської районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем Демиденко Оленою Олександрівною;

* договір оренди земельної ділянки із земель запасу під водним об`єктом, яка знаходиться на території Чигиринської міської ради за межами населеного пункту, загальною площею 61,5781 га в тому числі: під ставом- 28,2791 га, гідроспоруди- 0,0770 га, сіножаті - 2,8663 га, заболочені - 30,3557 га (кадастровий номер :01:000:0934), зареєстрований Чигиринським РВ Черкаської РФ ДП "Центр Державного земельного кадастру" 24.02.2010 за № 59, укладений 01.02.2010 між Чигиринської районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем Демиденко Оленою Олександрівною;

Зобов`язати фізичну особу - підприємця Демиденко Олену Олександрівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) повернути Чигиринській міській раді (ідентифікаційний код 04061560, м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 19) у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому вона одержала в оренду земельні ділянки, а саме:

*загальною площею 34,1522 га, в тому числі: під ставом- 26,0147 га, гідроспоруди- 0,0442 га, сіножаті - 3,6461 га, заболочені - 4,4472 га (кадастровий номер :01:000:0933) та

*загальною площею 61,5781 га в тому числі: під ставом- 28,2791 га, гідроспоруди- 0,0770 га, сіножаті - 2,8663 га, заболочені - 30,3557 га (кадастровий номер :01:000:0934).

Стягнути з фізичної особи - підприємця Демиденко Олени Олександрівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Черкаської обалстної прокуратури (ідентифікаційний код 02911119, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286 -- 6810,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Накази видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 05 липня 2022

Суддя Н.М. Спаських