ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2022 Справа № 914/3465/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Махнюка Юрія Володимировича, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Львівська область, Пустомитівський район, село Зимна Вода,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м. Львів,

предмет позову: визнання недійсним договору комісії № 2002 на купівлю бджолопродуктів,

підстава позову: відсутність повноважень у директора при вчиненні правочину,

за участю представників:

позивача: Лопатинська Ярина Романівна - адвокат, ордер серії ВС № 1110452 від 25.11.2021, в режимі відеоконференції,

відповідача: ОСОБА_3 ,

третьої особи: не з`явився,

третьої особи: не з`явився.

ПРОЦЕС

18.11.2021 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» до Фізичної особи - підприємця Махнюка Юрія Володимировича про визнання недійсним договору комісії № 2002 на купівлю бджолопродуктів.

Ухвалою суду від 22.11.2021 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 30.11.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відводів суду сторонами не заявлялось.

14.12.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 12.01.2022 задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі в статусі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 , відмовлено у задоволенні клопотання про уточнення (зміну) підстав позову.

У судовому засіданні 23.02.2022 задоволено клопотання позивача про залучення ОСОБА_2 в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. У судовому засіданні 13.04.2022 ОСОБА_2 зазначив, що його процесуальний статус на стороні відповідача.

05.01.2022 позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі та призначення почеркознавчої експертизи, 23.02.2022 подано доповнення до клопотання, у задоволенні яких суд відмовив 18.05.2022.

У судовому засіданні 18.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

ОСОБА_1 відповідно до поданого 24.05.2022 клопотання просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги заперечує.

У судовому засіданні 08.06.2022 розгляд справи відкладено на 15.06.2022.

У судовому засіданні 15.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач оскаржує договір комісії № 2002 на купівлю бджолопродуктів, укладений 20 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» та Фізичною особою - підприємцем Махнюком Юрієм Володимировичем. Вважає, що такий укладено за обставин відсутності у колишнього директора позивача - ОСОБА_1 повноважень на укладення значного правочину так як п. 10.1 статуту ТОВ « Махно-Груп», який діяв на час укладення цього договору, було визначено право директора на укладення та підписання від імені товариства будь-яких правочинів, вартість яких перевищує 100 000,00 грн лише за наявності згоди Загальних зборів учасників товариства. Також зазначає про недотримання порядку укладення договору із заінтересованістю, а саме із афілійованою особою, про наявність протиправного умислу у обидвох сторін договору, наявність їхньої змови.

Відповідач стосовно позовних вимог заперечує, зазначає про наявність рішення загальних зборів товариства, яким надавалась згода на вчинення директором товариства правочинів з Фізичною особою - підприємцем Махнюком Ю.В., з Фізичною особою - підприємцем Цибульським І.Р. Крім цього, зазначає, що договір комісії фактично виконувався сторонами, не створював жодних негативних наслідків для них, а позивачем не надано жодних доказів наявності умислу у директора на завдання шкоди товариству.

Третя особа ОСОБА_1 у письмових поясненнях висловив позицію, що директору товариства позивача було відомо про закупку меду та виконання договору, адже він був одним із учасників товариства, який надавав згоду на укладення відповідних правочинів.

Третя особа ОСОБА_2 подав письмові пояснення, у яких зокрема вказує про підписання ним протоколу загальних зборів від 17.09.2019.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

20.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» в особі директора Махнюка Дениса Володимировича, що діє на підставі Статуту, (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - комітент) та Фізична особа - підприємець Махнюк Юрій Володимирович (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором комісіонер) уклали договір комісії № 2002 на купівлю бджолопродуктів.

Згідно з п. 1.1 договору комісіонер зобов`язується за дорученням та на користь комітента за винагороду вчинити за рахунок комітента і від свого імені правочини щодо дослідження ринку бджільництва та придбання бджолопродуктів (мед бджолиний, прополіс, віск бджолиний, перга, пилок та ін.) належної якості (далі - товар).

Відповідно до п. 1.3 договору за виконання послуг з придбання товару і виконання інших зобов`язань за цим договором комітент зобов`язується сплатити комісіонеру комісійну винагороду.

Відповідно до п. 4.10 договору після проведення дослідження відповідності продукції, контрольного зважування, визначення маси брутто, сторони підписують звіт комісіонера (акт виконаних робіт).

01.08.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої внесено зміни в п. 5.1 договору: «Сторони погодили, що Комітент оплачує Комісіонеру наступну комісійну винагороду - 0,10 (нуль гривень 10 коп) за 1 кг. меду» .

Сторонами договору підписано звіти комісіонера (акт виконаних робіт) від 01.07.2020, 03.07.2020, 06.07.2020, 07.07.2020, 17.07.2020, 23.07.2020, 11.08.2020, 05.10.2020, 26.10.2020, 28.10.2020, 20.11.2020, 26.11.2020, 09.12.2020, 10.12.2020, 11.12.2020, 14.12.2020, 15.01.2021, 18.01.2021, 02.04.2020, відповідно до яких повна вартість заготівлі бджолопродуктів становить 6 756 003,76 грн.

У період з 15.04.2019 по 16.06.2021 головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» була ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» згідно з наказом від 05.02.2019 та звільнений з посади з 07.05.2021 відповідно до рішення учасника товариства від 07.05.2021. Згідно з вказаним рішенням на посаду директора призначено ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», підписаної директором товариства Цибульським І.Р., по договору комісії товариством здійснювалось приймання товару на суму 6 802 848,18 грн. та здійснювались оплати на загальну суму 5 321 475,30 грн.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», затвердженого рішенням єдиного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» рішенням № 1 від 05.02.2019, а саме відповідно до п. 13.3 засновником товариства є ОСОБА_5 .

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» викладено в новій редакції 06.08.2019, відповідно до якого засновниками товариства є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», затвердженого рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» рішенням № 1/06-2021 від 01.06.2021, а саме відповідно до розділу 13 учасником товариства є Закрите акціонерне товариство «Imlitex» .

Згідно з поданою позивачем довідкою від 15.04.2022 за період 1 кварталу 2020 по 4 квартал 2021загальна сума нарахованого доходу від Фізичної особи - підприємця Махнюка Юрія Володимировича, відображена в податковій звітності, становить 487 326,82 грн, а виплаченого доходу Фізичній особі - підприємцю Махнюку Юрію Володимировичу 728 468,30 грн.

Дані факти матеріалами справи підтверджені, відповідачем не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає позовні вимоги безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Щодо підстави позову - недотримання порядку укладення договору із заінтересованістю, суд зазначає таке.

Як встановлено вище, позивач оспорює дійсність договору комісії № 2002 на купівлю бджолопродуктів, що укладений ним із Фізичною особою - підприємцем Махнюком Юрієм Володимировичем.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як стверджує позивач, згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А згідно з ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

На час вчинення оскаржуваного договору директором товариства позивача був ОСОБА_1 .

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», затвердженого у новій редакції 06.08.2019, тобто діючій на час виникнення спірних правовідносин і на час прийняття рішення Загальних зборів товариства у вересні 2019, а саме відповідно до п. 9.1 передбачено, що посадовими особами товариства є директор, бухгалтер, члени наглядової ради. Відповідно до п. 9.3 Статуту посадова особа товариства повинна уникати конфлікту інтересів. Конфліктом інтересів є конфлікт між обов`язком посадової особи діяти добросовісно і розумно в інтересах товариства в цілому та приватними інтересами посадової особи або її афілійованих осіб. Конфліктом інтересів є отримання посадовою особою або її афілійованими особами від третіх осіб виплат, винагород чи інших благ за дії/ бездіяльність, пов`язані з виконанням посадовою особою її повноважень.

Розділом 10 «Значний правочин та правочини, щодо вчинення яких є заінтересованість» Статуту передбачено, що рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує суму коштів у розмірі 100 000 грн, приймаються виключно загальними зборами учасників (п. 10.1).

Пунктом 10.4 вказаного розділу Статуту передбачена також й інша категорія правочинів щодо якого є заінтересованість. Позивач однією з підстав позову вказує, що оскаржуваний договір укладено товариством із афілійованою особою, а відповідно до п. 10.5 Статуту товариства для укладення правочину із заінтересованістю потрібна згода Загальних зборів учасників товариства.

Так, відповідно до п. 10.4 Статуту правочин вважається правочином, щодо якого є заінтересованість, якщо він укладається товариством з будь-ким із таких осіб: посадовою особою товариства або її афілійованою особою; учасником, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє часткою, що становить 20 відсотків статутного капіталу товариства, або його афілійованими особами; юридичною особою, в якій посадова особа товариства або її афілійована особа, є членом органу товариства.

Відповідно до п. 10.5, п. 10.6 Статуту для укладення правочину із заінтересованістю потрібна згода загальних зборів учасників Товариства. Погодження загальними зборами учасників товариства правочину із заінтересованістю не вимагається, якщо такий правочин (не є значним в розумінні п. 10.1 даного Статуту) (не перевищує суму коштів у розмірі 100 000 грн.). Значний правочин, правочин із заінтересованістю, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення.

Відповідно до ч. 9 ст. 42 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» афілійованими особами вважаються особи, які визнаються такими відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства».

Законом України «Про акціонерні товариства» визначено, що афілійовані одна щодо іншої особи: юридичні особи, за умови, що одна з них здійснює контроль над іншою чи обидві перебувають під контролем третьої особи; члени сім`ї фізичної особи - чоловік (дружина), а також батьки (усиновителі), опікуни (піклувальники), брати, сестри, діти та їхні чоловіки (дружини); фізична особа та члени її сім`ї і юридична особа, якщо ця фізична особа та/або члени її сім`ї здійснюють контроль над юридичною особою.

Одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», директором якого на час вчинення оскаржуваного правочину був ОСОБА_1 , є ОСОБА_5 , який є братом директора товариства. Тобто, оскаржуваний договір має ознаки такого, що укладений між товариством та його афілійованою особою.

Відповідно до поданого відповідачем протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» від 17.09.2019 присутніми ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вирішено надати директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп» ОСОБА_1 дозвіл на укладення з Фізичною особою - підприємцем Махнюком Ю.В., з Фізичною особою - підприємцем Цибульським І.Р., з кожним окремо наступних договорів договору комісії бджолопродуктів, договору про надання інформаційно-консультативних послуг.

Суд зауважує, що протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» на загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.

Так, рішення Загальних зборів у свою чергу можуть бути оскаржені в судовому порядку за ініціативою суб`єкта, який вважає таке рішення незаконним. Суд звертає увагу, що сторонами не доведено факту оскарження чи визнання незаконним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Махно-Груп», оформленого протоколом від 17.09.2019. Так, позивач заявляв клопотання про призначення почеркознавчої експертизи в межах цієї справи, проте, при цьому не змінював предмету позову, не підтверджував подання позову про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів в судовому порядку. Тобто навіть у випадку встановлення експертизою факту належності підпису ОСОБА_2 йому чи іншій особі автоматично правомірність рішення Загальних зборів від цього не змінюється, доки таке не буде визнане недійсним у встановленому чинним законодавством порядку. Більше того, ОСОБА_2 ствердив, що у протоколі проставлено його підпис. Враховуючи наведене, у суду немає підстав не брати до уваги вказаний протокол Загальних зборів від 17.09.2019.

Разом із тим, суд звертає увагу, що зі змісту протоколу вбачається, що такий стосується суб`єктів договірних відносин, контрагентів позивача. Зокрема, директору товариства позивача надано дозвіл на укладення договору комісії бджолопродуктів з Фізичною особою - підприємцем Махнюком Ю.В., з Фізичною особою - підприємцем Цибульським І.Р. Представники обох сторін стверджують та визнають, що договір комісії бджолопродуктів укладено саме із Фізичною особою - підприємцем Махнюком Ю.В., 20.02.2020, і саме такий договір є оспорюваним у цій справі, а інших договорів з таким предметом із вказаним контрагентом не укладалось. Суд доходить висновку, що рішенням загальних зборів від 17.09.2019 надавалась згода на укладення правочинів з конкретними контрагентами, зокрема, із відповідачем у справі. Тобто це була згода на укладення правочину із заінтересованістю, адже ОСОБА_6 як один із засновників товариства надав згоду директору товариства ОСОБА_7 на укладення правочину товариства з його засновником як виконавцем по договору. Більше того, брати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи засновником товариства ( ОСОБА_6 ) та директором ( ОСОБА_9 ) товариства, не могли не знати про статутні обмеження щодо укладення правочинів із заінтересованістю, зокрема, із афілійованими особами. Тому 17.09.2019 Загальними зборами прийнято рішення про надання згоди на укладення відповідного виду та із відповідними суб`єктами правочинів.

Враховуючи наявність згоди Загальних зборів на укладення визначених рішенням правочинів, доводи позивача про те, що оскаржуваний договір укладений із порушенням порядку укладення договорів із заінтересованістю, не підтверджені матеріалами справи.

Аналізуючи іншу підставу позову - відсутність згоди на вчинення директором правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує суму коштів у розмірі 100 000 грн, суд звертає увагу на таке.

Як встановлено вище, зі змісту протоколу Загальних зборів від 17.09.2019 не вбачається, що надана Загальними зборами згода на укладення правочинів із визначеними суб`єктами стосувалась правочину, вартість майна, робіт або послуг по якому, перевищує суму коштів у розмірі 100 000 грн, чи конкретно правочину від 20.02.2020. Жодними іншими доказами, що є в справі, не підтверджується розгляд Загальними зборами проекту договору, оригінал якого підписано 20.02.2020 і дійсність якого оскаржується в цій справі. Тобто, очевидно, що рішенням від 17.09.2019 не надавалась згода на укладення жодного значного правочину. Більше того, відсутні докази, що Загальні збори могли мати на увазі саме правочин від 20.02.2020 з тим предметом і з тими умовами, які викладені в оскаржуваному договорі, який, на переконання позивача, є значним.

Суд звертає увагу на ту обставину, що оспорений договір комісії № 2002 від 20.02.2020 року не містить умови про ціну, загальну вартість та обсяг поставленої продукції. Договором та додатковою угодою до нього було погоджено лише розмір комісійної плати (комісійної винагороди). Так, пунктом 5.1 договору сторонами погоджено комісійну плату в розмірі 1.50 грн за 1 кілограм прийнятої комітентом від комісіонера продукції та вказано, що у кожному випадку ця плата вказується у звіті комісіонера. Додатковою угодою № 1 від 01.08.2020 року пункт 5.1 договору викладено в новій редакції та погоджено комісійну винагороду в розмірі 0,10 грн за 1 кг меду. Обсягу (кількості) продукції, що має поставлятись, від чого залежить і розмір комісійної винагороди, сторонами у договорі та додатковій угоді не погоджено.

Розділом 4 договору передбачено умови постачання. Відповідно до п. 4.7 договору приймання продукції (яку відповідно до п. 4.1 договору Комісіонер зобов`язується закупити за завданням Комітента та поставити на його склад) здійснюється на підставі Акту прийому-передачі продукції. Відповідно до п. 4.10, після проведення дослідження відповідності продукції, контрольного зважування та визначення маси брутто, сторони підписують Звіт Комісіонера (Акт виконаних робіт).

Відповідно до п. 5.6 договору «Комісіонер складає Звіт Комісіонера (Акт виконаних робіт), в якому зазначається найменування товару, кількість, вартість, витрати на зняття готівки з банку, номер Акту приймання передачі продукції. Такий звіт затверджується сторонами та є підставою для проведення остаточних розрахунків між Комітентом та Комісіонером за надані послуги та відшкодування вартості витрат, понесених на виконання умов даного договору».

Судом вище встановлено, що сторонами договору підписано звіти комісіонера (акти виконаних робіт) від 01.07.2020, 03.07.2020, 06.07.2020, 07.07.2020, 17.07.2020, 23.07.2020, 11.08.2020, 05.10.2020, 26.10.2020, 28.10.2020, 20.11.2020, 26.11.2020, 09.12.2020, 10.12.2020, 11.12.2020, 14.12.2020, 15.01.2021, 18.01.2021, 02.04.2020, відповідно до яких повна вартість заготівлі бджолопродуктів становить 6 756 003,76 грн. У кожному із цих звітів підставою їх підписання наведено оспорений договір та відповідний Акт приймання-передачі продукції. Актів приймання-передачі продукції учасниками справи суду не надано, учасники справи фактів підписання таких актів не заперечували.

У кожному із цих звітів комісіонера сторони погодили: 1) загальну кількість та вартість заготовлених бджолопродуктів; 2) розмір банківської комісії за зняття готівки; 3) вартість послуг комісіонера (комісійна плата чи комісійна винагорода (сторони договору використовували всі три назви для найменування послуг комісіонера). При цьому вартість послуг комісіонера у різних звітах становила 0,10 грн, 1,00 грн чи 1.50 грн за 1 кг продукції.

Оскільки акти приймання-передачі продукції (відповідно до пункту 4.7 договору) суду не надані, то єдиними документами, в яких сторони погоджували обсяг та ціну поставок, є Звіти Комісіонера. Відповідно до даних звітів, у п`ятнадцяти із них вартість бджолопродуктів перевищує 100 000 грн, у чотирьох не перевищує.

Оскільки судом вище встановлено, що оспореним договором не погоджено ціни, загальної вартості та обсягу поставленої продукції (а внаслідок цього і загального розміру комісійної винагороди), суд робить висновок про те, що такі умови могли бути погоджені внаслідок підписання актів приймання-передачі продукції (які сторонами суду не надані), або внаслідок підписання звітів комісіонера. При цьому, звіти комісіонера мають ознаки первинного бухгалтерського документу та можуть свідчити про факт здійснення господарських операцій, спрямованих на виконання умов оспореного договору. Одночасно ці звіти комісіонера можуть мати ознаки правочинів, оскільки саме в них і відображається ціна, загальна вартість та обсяг поставленої продукції (а внаслідок цього і загальний розмір комісійної винагороди).

Тому, виходячи із положень Статуту товариства про наявність у директора обмежень на вчинення значних правочинів, незалежно від того в який спосіб такі вчиняються (у простій письмовій формі, у спрощений спосіб шляхом підписання двосторонніх актів чи у спосіб укладення додаткових угод до договору), мав бути дотриманий порядок попереднього погодження підписання таких директором.

Проте, предметом позову у справі, що розглядається, є визнання недійсним саме договору від 20.02.2020, позивач не доводив суду обставини погодження умов договору в інших документах (актах приймання-передачі продукції, звітах комісіонера чи у будь-який інший спосіб та відповідно не просив такі визнавати недійсними), тому суд оцінює дійсність саме такого правочину в межах тих доводів, що є підставою позову у цій справі.

Пояснення представника відповідача про те, що Махнюк Юрій Володимирович в силу своєї професійної діяльності усвідомлював, що вартість договору комісії перевищуватиме 100 000,00 грн, у зв`язку з чим і приймалось рішення Загальних зборів 17.09.2019, суд вважає не підтвердженим належними доказами і навіть самим змістом протоколу, а тому розцінює такі суб`єктивним баченням та твердженням представника сторони. Оскільки оскаржуваний договір не має визначеної ціни, то Загальні збори не могли надати згоду на укладення такого як значного правочину.

Враховуючи наведене, суд зазначає про недоведеність позивачем порушення порядку схвалення значного правочину при укладенні оспореного договору.

Підсумовуючи встановлені у справі обставини, суд доходить висновку, що відсутні підстави визнавати недійсним договір комісії № 2002 на купівлю бджолопродуктів із визначених позивачем підстав. Тому у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем залишається за ним.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12.07.2022.

Суддя Матвіїв Р.І.