ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року м. Дніпро Справа № 904/4790/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 (суддя Первушин Ю.Ю., повне рішення складено 06.12.2021) про відмову у забезпеченні позову за заявою від 10.11.2021 (вх.№ 54528/21) у справі у справі № 904/4790/21

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ

до

відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт», м. Дніпро

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром», м. Дніпро

відповідача-3 Акціонерного товариства «Акцент-Банк», м. Дніпро

про визнання правочину недійсним та повернення майна на користь боржника,

що розглядається в межах справи № 904/4790/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт», м. Дніпро, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову у справі № 904/4790/21, в якій просить суд накласти арешт та встановити заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» відчужувати об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області.

Також заявник просить суд заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» вищезазначеного об`єкту нерухомого майна.

Заява мотивована тим, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав та виконанню рішення господарського суду у даній справі в разі задоволення заяви в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, в той час як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Заявник зазначає, що боржником вчинено безоплатний односторонній правочин щодо відчуження належного йому спірного нерухомого майна, що призвело до неплатоспроможності останнього і порушує права інших кредиторів у справі про банкрутство, що і стало підставою для звернення кредитора у справі № 904/4790/21 з заявою про визнання одностороннього правочину боржника недійсним.

Заявник посилається на те, що дії боржника у справі № 904/4790/21 з безоплатного відчуження належного йому майна за відсутності видимої економічної мети, свідчать про недобросовісну поведінку боржника по відношенню до кредиторів у справі та можливість подальшого відчуження спірного майна його новим власником, який передав вказане майно в іпотеку, тому невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення заяви про спростування майнових дій боржника у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 904/4790/21 відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована відсутністю доказів наявності підстав для забезпечення позову, оскільки заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в майбутньому, у разі задоволення заяви.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що відчуження спірного нерухомого майна його новим власником у даному випадку є неможливим, оскільки останній є юридичною особою з організаційно-правовою формою правління у формі товариства з обмеженою відповідальністю, статутом якого передбачено, що надання згоди на укладення договорів щодо відчуження майна товариства є виключною компетенцією загальних зборів його учасників, в той час як боржник у даній справі є основним учасником товариства, якому заборонено приймати такі рішення в силу Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, спірний об`єкт нерухомого майна передано в іпотеку в якості забезпечення зобов`язань, строк виконання яких спливає 25.04.2024, тому іпотекодавець не матиме змоги звернути стягнення на предмет іпотеки до настання вказаної дати, а враховуючи добросовісне виконання позичальником за основним зобов`язанням своїх обов`язків, передумови для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, тому відсутні підстави для забезпечення позову у даній справі.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 у справі № 904/4790/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову наступним шляхом:

- накласти арешт та встановити заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» відчужувати об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2 (реєстрацій номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області.

- заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» об`єкту нерухомого майна загальною площею 227,4 м2 (реєстрацій номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області

Апеляційна скарга мотивована наявністю підстав для задоволення заяви про забезпечення позовних вимог, оскільки повернення спірного нерухомого майна у власність боржника у справі про банкрутство № 904/4790/21 може бути ускладнено внаслідок його подальшого відчуження, підтвердженням чого є укладення його новим власником договору іпотеки.

Скаржник посилається на наявність ознак фраудаторності правочину, на підставі якого боржник безоплатно відчужив належне йому нерухоме майно заінтересованій особі в межах «підозрілого періоду», що призвело до неплатоспроможності боржника у справі про банкрутство № 904/4790/21 і порушення прав кредиторів на задоволення їх грошових вимог, внаслідок чого до місцевого господарського суду подано заяву в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства про визнання такого правочину недійсним і повернення майна у власність боржника для подальшого задоволення вимог кредиторів, тому збереження спірного майна до вирішення спору по суті є об`єктивно необхідним для запобігання ускладнення виконання судового рішення, у разі задоволення заяви.

Скаржник вважає, що заявлені ним заходи забезпечення позову не порушують права власника спірного майна щодо використання цього майна у його господарській діяльності у разі їх задоволення, оскільки лише обмежують право вільного розпоряджання таким нерухомим майном, залишаючи при цьому права володіння та користування на час розгляду справи.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукропром» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просило апеляційний господарський суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукропром» не погоджується з доводами скаржника про вчинення боржником у справі № 904/4790/21 безоплатного одностороннього правочину щодо відчуження спірного нерухомого майна, оскільки таке майно передано боржником в якості вкладу до статутного капіталу товариства, наслідком чого є набуття корпоративних прав сторони цього правочину і права власності на вартість частки учасника господарського товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукропром» зазначає, що задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі матиме наслідком обмеження господарської діяльності товариства, оскільки належна товариству спірна нерухомість передана в оренду за договором, пункт 7.9 якого надає орендарю право на дострокове розірвання договору у разі, якщо після його укладення у третіх осіб виникнуть будь-які права на майно, в тому числі арешт, іпотека чи заборона відчуження.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром» заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить будь-яких доводів в обґрунтування того, що на даний час здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного майна, а саме лише посилання на потенційну можливість вчинення таких дій, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукропром» наголошує на тому, що воно вже два роки є власником спірного майна, не вчиняє будь-яких дій щодо його відчуження, в той час як строк виконання основного зобов`язання, в забезпечення якого спірну нерухомість передано Акціонерному товариству «Акцент-банк», спливає 25.04.2024, тому у банку відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, розмір основного зобов`язання позичальника за кредитним договором складає 3000000,00 грн, що значно менше вартості предмету іпотеки, у зв`язку з чим загроза втрати Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукропром» права власності на спірну нерухомість відсутня.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просило апеляційний господарський суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін, з аналогічних підстав викладених у відзиві Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром».

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 про відмову у забезпеченні позову за заявою від 10.11.2021 (вх.№ 54528) у справі у справі № 904/4790/21.

У судовому засіданні 20.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Відповідно до акту приймання-передачі від 02.12.2019 (т. 6, а.с. 16) Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукропром» прийняло в якості вкладу до статутного капіталу товариства нерухоме майно загальною площею 227,4 м2 (реєстрацій номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імме» про відкриття провадження у справі № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис».

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», оформленого протоколом № 17052021 від 17.05.2021, вирішено змінити найменування товариства без зміни його організаційно-правової форми з «Приватофис» на «Монтана-Ейстейт» та внести зміни до статуту.

Пунктом 1.2 статуту передбачено, що повне найменування товариства українською мовою Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтана-Ейстейт».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 відкрито провадження у справі № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт».

Наявною в матеріалах справи випискою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 6, а.с. 226-232) підтверджується, що об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2 (реєстрацій номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, на підставі укладеного 02.12.2019 договору про внесення додаткового вкладу третьою особою, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукорпром».

Вищезазначеною випискою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2 (реєстрацій номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукропром» передано в іпотеку Акціонерному товариству «Акцент-банк» в якості забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором від 26.04.2021. Розмір основного зобов`язання становить 3000000,00 грн. Строк виконання основного зобов`язання 25.04.2024.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою (вх. № 54528/21 від 15.11.2021) в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, в якій, крім іншого, просить визнати недійсним договір від 02.12.2019 про внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром» об`єкту нерухомого майна загальною площею 227,4 м2 (реєстрацій номер об`єкта нерухомості 02), який знаходиться по вул. Леніна, 65, у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено, що на розгляді місцевого господарського суду в межах справи № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» знаходиться заява в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства про визнання недійсним договору від 02.12.2019 щодо передачі боржником у даній справі до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром» спірного нерухомого майна.

Спірне нерухоме майно, після передачі до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром» за договором від 02.12.2019, новим власником передано в іпотеку.

Апеляційний господарський суд доходить висновку, що заборона права відчуження спірного нерухомого майна та заборона вчинення реєстраційних дій стосовно цього майна є ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про визнання недійсним правочину боржника у справі про банкрутство, оскільки у разі задоволення господарським судом заяви в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор зобов`язаний повернути до ліквідаційної маси майно отримане від боржника, тому відчуження такого майна на користь іншої особи може ускладнити чи унеможливити виконання такого судового рішення, а заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Апеляційний господарський суд враховує, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у даному випадку або відчуження спірного майна іншим шляхом, право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукпропром» буде припинено в силу положень частини першої статті 346 Цивільного кодексу України і такі відомості підлягатимуть внесенню до Державного реєстру речових прав відповідно до положень статей 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внаслідок чого кредитор не зможе відновити свої права, на захист яких він звернувся з заявою в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, в межах одного судового провадження.

Вжиття таких заходів забезпечення запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення заяви про спростування майнових дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-естейт» щодо передання спірного майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром».

Встановлені іпотекою обтяження спірного нерухомого майна не є перешкодою для забезпечення позову у господарській справі, оскільки договір іпотеки може бути припинено з настанням визначених статтею 17 Закону України «Про іпотеку» обставин, що є самостійною підставою для припинення встановлених іпотекою обтяжень, а положення статті 33 цього Закону визначають підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки які, крім неналежного виконання боржником основного зобов`язання, також настають через порушення зобов`язань іпотекодавця та інші обставини, встановлені Законом, тому не можна вважати визначальною обставиною під час вирішення питання щодо забезпечення позову, матеріально-правовою вимогою якого є повернення майна, що у свою чергу є предметом договору іпотеки, визначені договором іпотеки строк виконання основного зобов`язання і суму боргу за основним зобов`язанням.

Водночас вимоги заявника щодо застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно апеляційний господарський суд вважає такими, що не відповідають предмету спору у даній справі, враховуючи нижчевикладене.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.02.2021, прийнятій за результатами розгляду справи № 643/12369/19 зазначив наступне.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту заяви про спростування майнових дій боржника у даній справі, надавши оцінку відповідності виду заходу забезпечення вимогам заяви, балансу інтересів сторін, апеляційний господарський суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження спірної нерухомості.

Апеляційний господарський суд зазначає, що заборона на відчуження спірної нерухомості, щодо якої вирішується спір в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, не є позбавленням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукропром» та не встановлює товариству і третім особам заборону використання спірного нерухомого майна.

Забезпечення позову у даному випадку спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення заяви про спростування майнових дій боржника у справі про банкрутство, крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення спору можуть бути скасовані.

Також апеляційний господарський суд враховує наявність в провадженні господарського суду шести справ щодо визнання недійсними фраудаторних правочинів боржника щодо передачі у власність ТОВ «Цукропром», що свідчить про множинність спірних об`єктів нерухомості, а тому невжиття вказаних заходів забезпечення може призвести до необхідності звернення банку зі значною кількістю додаткових позовів щодо повернення цього майна до ліквідаційної маси банкрута.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржена ухвала місцевого господарського суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Оскільки апеляційний господарський суд не здійснював розгляд справи по суті спору, розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, має бути здійснений місцевим господарським судом у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України за наслідками вирішення спору.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 про відмову у забезпеченні позову за заявою від 10.11.2021 (вх.№ 54528/21) у справі № 904/4790/21 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 у справі № 904/4790/21 скасувати.

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукропром» відчужувати об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2, який знаходиться у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, вул. Леніна, 65, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 02.

Заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукропром» об`єкту нерухомого майна загальною площею 227,4 м2, який знаходиться у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, вул. Леніна, 65, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 02.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.07.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко