ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. Справа№ 910/5310/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» про винесення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021

(повний текст рішення складено 16.11.2021)

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021

у справі № 910/5310/21 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Малого підприємства «ВІКФІЛ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Політерм ЛТД»

про стягнення 436 809,97 грн

за участю представників:

від позивача: Кєєр О.С.;

від відповідача: Горлатий О.В.;

від третьої особи: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Хрипуна О.О., суддів Агрикової О.В., Мальченко А.О. перебувала справа № 910/5310/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 у справі № 910/5310/21 задоволено; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 у справі № 910/5310/21 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 у справі № 910/5310/21 скасовано; прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю; відмовлено у задоволенні заяви Малого підприємства «ВІКФІЛ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з Малого підприємства «ВІКФІЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» 9 828,22 грн судових витрат.

20.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі, відповідно до якої відповідач просить стягнути з Малого підприємства «ВІКФІЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката на загальну суму 137 000,00 грн; стягнути з Малого підприємства «ВІКФІЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 9 828,22 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» про винесення додаткового рішення у справі № 910/5310/21; призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» про винесення додаткового рішення на 05.07.2022 о 11:40.

05.07.2022 від Малого підприємства «ВІКФІЛ» надійшли заперечення проти заяви про винесення додаткового рішення у справі, відповідно до яких позивач вважає, що подана заява є необґрунтованою, а загальна сума, зазначена у заяві є неспівмірною із складністю справи за обсягом наданих юридичних послуг представниками відповідача.

В судове засідання, призначене на 05.07.2022, представники третьої особи не з`явилися.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи заяви підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін на предмет поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Після прийняття Північним апеляційним господарським судом постанови від 14.06.2022 за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 у даній справі відповідач подав до суду заяву про винесення додаткового рішення у справі із доказами щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС», на підтвердження своїх вимог відповідачем надано наступні документи:

- договір про надання правової допомоги від 22.04.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» та адвокатом Мегедою Віталієм Васильовичем;

- платіжне доручення № 1272 від 12.05.2021 на суму 20 000,00 грн;

- договір № 12/07/21-2 про надання професійної правничої допомоги від 12.07.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» та адвокатом Горлатим Олександром Васильовичем;

- платіжне доручення № 1356 від 21.07.2021 на суму 10 000,00 грн;

- додаткова угода № 1 до договору № 12/07/21-2 від 12.07.2021 про надання професійної правничої допомоги;

- акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 11.11.2021 на суму 16 500,00 грн;

- платіжне доручення № 1482 від 23.11.2021 на суму 9 828,22 грн;

- платіжне доручення № 1486 від 06.12.2021 на суму 6 500,00 грн;

- акт № 2 приймання-передачі наданих послуг від 01.04.2022 на суму 30 500,00 грн;

- акт № 3 приймання-передачі наданих послуг від 15.06.2022 на суму 70 000,00 грн;

- рахунок на оплату № 001 від 17.06.2022 на суму 100 500,00 грн;

- платіжне доручення № 1653 від 17.06.2022 на суму 100 500,00 грн.

В матеріалах справи міститься також ордер серії КС № 310792 на представництво адвокатом Мегедою Віталієм Васильовичем інтересів відповідача у Господарському суді міста Києва, копія ордеру серії АА № 1120501 на представництво адвокатом Горлатим Олександром Васильовичем інтересів відповідача у Господарському суді міста Києва, а також копія ордеру серії АА № 1138182 на представництво адвокатом Горлатим Олександром Васильовичем інтересів відповідача, зокрема, у Північному апеляційному господарському суді.

Згідно договору про надання правової допомоги від 22.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» та адвокатом Мегедою Віталієм Васильовичем, замовник залучає адвоката і доручає останньому захищати свої права і свободи/представляти його інтереси у всіх без виключення кримінальних та інших провадженнях/справах, надавати інші види правової допомоги, представляти інтереси з усіх питань, що стосуються замовника, підписувати та подавати документи, в тому числі клопотання, заяви, листи до Господарського суду м. Києва, Північного апеляційного господарського суду, інших Судів України, ДФС, ДПС, Судової Адміністрації та Державного Казначейства, а замовник зобов`язується сплатити за такі послуг гонорар відповідно до умов Договору. Адвокат бере на себе зобов`язання надати відповідну правову допомогу (п 1.1. договору).

Відповідно до п. 4.1 договору від 22.04.2021 винагорода за надання послуг - гонорар адвоката сплачується в гривнях на р/р адвоката на умовах: 20 000 грн (двадцять тисяч) сплачує протягом 5 діб з моменту підписання цього договору та 20 000 грн (двадцять тисяч) у якості гонорару успіху, сплачує протягом 5 діб з моменту вступу в законну силу рішення Суду на користь ТОВ «БІВЕРС» у справі № 910/5310/21.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє до виконання обов`язків адвоката у першій та апеляційній інстанціях Господарських судів у справі № 910/5310/21 (п. 5.1. договору від 22.04.2021).

На виконання вимог даного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» платіжним дорученням № 1272 від 12.05.2021 перераховано адвокату Мегеді В.В. 20 000,00 грн.

Положеннями договору № 12/07/21-2 про надання професійної правничої допомоги від 12.07.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» та адвокатом Горлатим Олександром Васильовичем визначено, що адвокат надає професійну правничу допомогу в порядку та на умовах, визначених цим договором, щодо здійснення представництва, захисту прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» при веденні справи № 910/5310/21 за позовом Малого підприємства «ВІКФІЛ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Політерм ЛТД», про стягнення заборгованості в сумі 436 809,97 грн (п. 1.1. договору).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору № 12/07/21-2 після підписання цього договору клієнт оплачує адвокату аванс в розмірі 10 000,00 грн. Адвокат та клієнт узгодили, що незалежно від того, чи досягнуто мету представництва плата за надання професійної правничої допомоги здійснюється шляхом множення кількості годин, витрачених адвокатом на вартість однієї години роботи та кількість судових засідань (відповів вартості години роботи, та вартості участі в судовому засіданні зазначених в п.3.3. цього договору).

Пунктом 3.3. договору № 12/07/21-2 передбачено, що вартість однієї години роботи - 1000,00 грн, вартість участі в одному судовому засіданні 3000 (три тисячі) гривень (один судодень).

Згідно з п. 3.5 договору № 12/07/21-2 в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2021 адвокат та клієнт домовилися, що в разі досягнення мети представництва, а саме: у справі № 910/5310/21 буде ухвалене рішення суду про відмову повністю або частково в задоволенні позову Малого підприємства «ВІКФІЛ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» про стягнення заборгованості в сумі 436 809,30 грн, клієнт додатково сплачує адвокату гонорар в розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн.

На виконання вимог даного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» платіжними дорученнями № 1356 від 21.07.2021, № 1486 від 06.12.2021, № 1653 від 17.06.2022 перераховано адвокату Горлатому О.В. 117 000,00 грн.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3, 5 с. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як визначено ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши зміст та умови вищевказаних договорів, зокрема пункту 3.5 договору № 12/07/21-2 в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2021, за яким клієнт додатково сплачує адвокату гонорар в розмірі 60 000,00 грн в разі досягнення мети представництва, колегія суддів зазначає наступне.

В своїй постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначаючи суть виключної правової проблеми, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що поняття «гонорар успіху» не містить чіткого врегулювання та навів судову практику як приклад неоднозначного вирішення зазначеного питання судами касаційної інстанції щодо стягнення сум, передбачених договором, та щодо визнання недійсними умов договору про надання правничої допомоги у залежності від результатів розгляду справи.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3, 5 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.11.2019 у справі № 914/1605/18).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 927/788/19).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, ціні позову та (або) значенню справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Водночас колегія суддів вважає слушними та частково погоджується із доводами позивача, викладеними в його запереченнях, про неспівмірність заявлених відповідачем витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, подані відповідачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі позивачем, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши подані позивачем заперечення, зважає на те, що правова позиція відповідача була сформована в суді першої інстанції, а доказів додаткового комплексного вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається; значної кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню, спірні правовідносини не передбачають; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Разом з тим Північний апеляційний господарський суд визнає обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу в частині підготовки апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва та підготовки апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва у даній справі.

Згідно із наданими заявником документами адвокат Горлатий О.В. знаходиться у м. Києві, тому вартість послуг з підготовки та подачі до суду заяв про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи, а також участь у судових засіданнях в цьому ж місті на загальну суму, що становить 29 000,00 грн, є завищеними та не відповідають критерію розумності розміру таких витрат.

Також колегія суддів зазначає, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 стягнуто з Малого підприємства «ВІКФІЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» 9 828,22 грн судових витрат, а отже вимоги відповідача в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Біверс» на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, а також з урахуванням поданого представником позивача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біверс» та стягнення з Малого підприємства «ВІКФІЛ» 15 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу та відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині.

З огляду на встановлене та враховуючи подані відповідачем заперечення, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку, що заява ТОВ «Біверс» про винесення додаткового рішення у справі № 910/5310/21 підлягає частковому задоволенню на суму 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 76, 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Біверс» про винесення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Малого підприємства «ВІКФІЛ» (08106, с. Мощун Києво-Святошинського району Київської області, вул. Вишнева, б. 9, прим. 1; ідентифікаційний код 23574672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІВЕРС» (03150, м. Київ, вул. Є. Коновальця, б. 15, корп. 3; ідентифікаційний код 39483377) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

3. В іншій частині у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Біверс» відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови.

5. Справу № 910/5310/21 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано 11.07.2022.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко