ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.07.2022 Справа № 914/397/22

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 , м. Львів, про грошові вимоги до боржника ОСОБА_2 в сумі 1483000,00 грн.

у справі за заявою: ОСОБА_2 , м. Львів

про: відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Іванило О.П.

За участю представників:

від боржника: не з`явився;

від ОСОБА_1 : не з`явився;

керуючий реструктуризацією: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 23.02.2022 прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 18.05.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_2 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_2 відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Котика Р.О., оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , текст якого додається.

13.06.2022 від ОСОБА_1 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника в сумі 1483000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.06.2022 заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника прийнято до розгляду.

Керуючий реструктуризацією заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням про розгляд заяви щодо визнання кредиторських вимог від 24.06.2022 за № 01-24/06-2022.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги ОСОБА_1 слід визнати частково, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 27.04.2007 між ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_1 (позикодавець) укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти в сумі 60000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Пунктом 2 договору передбачено, що позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього договору, готівкою. В підтвердження передачі коштів (позики) складається письмова розписка про отримання коштів. Позика за цим договором є безпроцентною.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

В підтвердження передачі коштів (позики) складається письмова розписка про отримання коштів (п. 2.2 договору).

З огляду на матеріали, долучені до заяви з грошовими вимогами до боржника, ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 отримав в борг грошові кошти готівкою в сумі 60000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 27.04.2007. У вказаній розписці ОСОБА_3 також зазначив, що зобов`язується повернути позику в сумі 60000,00 доларів США в повному обсязі до 01.10.2021.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаній повернути суму позики у строк та в порядок, що передбачені договором.

У розділі 3 договору від 27.04.2007 сторони обумовили умови і порядок повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики до 01.10.2021. Позика підлягає поверненню позикодавцеві шляхом передання її позичальником у готівковій формі або шляхом перерахування її у безготівковому порядку за банківськими реквізитами, які позикодавець повідомить в письмовій формі. Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути позику у спосіб, визначений в п. 3.1 договору. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця або отримання в готівковій формі.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 ГК України закріплено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як стверджує ОСОБА_1 у заяві з грошовими вимогами до боржника, на виконання умов договору повернуто лише 10000,00 доларів США.

Таким чином, станом на дату звернення з заявою з грошовими вимогами до боржника грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США, отримані ОСОБА_3 від заявника, повернуті не були.

Отже, ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів у повному обсязі відповідно до умов договору не виконав.

08.06.2021 між ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_1 (кредитор) укладено договір поруки.

За умовами вказаного договору боржником є ОСОБА_3 ; основна угода договір позики від 27.04.2007; заборгованість боржника сума усіх грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких настав, але які на певну дату є невиконаними чи неналежно виконаними, а також зобов`язання пов`язані з порушенням основної угоди; заборгованість боржника - сума усіх грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких настав, але які на певну дату є невиконаними чи неналежно виконаними, а також зобов`язання, пов`язані з порушенням основної угоди (сплатити неустойку, компенсацію, відшкодувати збитки, тощо); зобов`язання боржника - усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання боржника перед кредитором, термін виконання яких настав або настане у майбутньому, враховуючи зобов`язання пов`язані з порушенням основної угоди; вимоги кредитора - усі права вимоги кредитора щодо виконання зобов`язань боржника та зобов`язань поручителя за договором.

Пунктом 1 договору передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань боржника у їх повному обсязі як солідарний боржник. Розмір зобов`язань боржника визначається відповідно до основної угоди. Порука у повному обсязі поширюється на зобов`язання боржника із врахуванням основної угоди, а також змін та/або доповнень до неї з моменту набрання ними чинності. Поручитель погоджується, що усі інші зміни до основної угоди не є такими, що збільшують обсяг його відповідальності, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов`язання боржника з врахуванням таких змін без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження із поручителем.

Відповідно до п. 2 договору поруки поручитель вправі у день настання строку виконання зобов`язання боржника здійснити його належне виконання за боржника повністю або частково. Поручитель вправі достроково виконати зобов`язання за боржника. При цьому поручитель несе усі ризики та відповідальність перед боржником щодо наслідків дострокового і погашення, а також зобов`язується нести усі витрати пов`язані із достроковим виконанням. Поручитель зобов`язаний належно повністю виконати зобов`язання боржника у випадку та з моменту виникнення заборгованості боржника у зв`язку із порушенням умов основної угоди чи неможливістю виконання ним його зобов`язань. Кредитор може вимагати від поручителя дострокового виконання усіх зобов`язань боржника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами основної угоди. Достатнім документом про наявність заборгованості у боржника є довідка кредитора, яка видається поручителю на його вимогу. Моментом виконання забезпечених договором зобов`язань є повернення всієї суми заборгованості кредитору.

Порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого основною угодою та в любому випадку до моменту повного належного виконання зобов`язань боржника. Непред`явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості боржника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі пред`явити вимогу поручителю про погашення заборгованості боржника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості боржника. Договір вступає в силу з моменту його укладення та діє до моменту належного виконання усіх зобов`язань боржника за основною угодою та поручителя за договором. Усі повідомлення сторін вважатимуться отриманими адресатом, якщо вони були відправлені на вказану у договорі адресу або іншу адресу, про яку відправник був попередньо письмово повідомлений і якщо з моменту відправлення минуло 5 (п`ять) календарних днів. Сторони зобов`язані вживати необхідних та достатніх заходів для своєчасного отримання повідомлень одна одної та не вчиняти дій, які можуть призвести до затягування, утруднення чи неможливості їх отримання. Ризик настання негативних наслідків у зв`язку із неотриманням письмового повідомлення, що зумовлені зміною адресатом адреси, про що відправник не був своєчасно і належно повідомлений чи невжиттям адресатом відповідних дій та/або заходів, необхідних для отримання повідомлення, несе адресат (п. 3 договору).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки ОСОБА_1 набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за договором позики від 27.04.2007 у сумі заявлених грошових вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звертався до ОСОБА_2 , як поручителя, з вимогою від 21.12.2021 про погашення заборгованості в сумі 50000,00 доларів США протягом 10 календарних днів з моменту отримання цієї претензії. У випадку невиконання вимог у заявника виникне необхідність звернутися до суду для примусового стягнення боргу.

На вимогу заявника, ОСОБА_2 надано відповідь від 28.12.2021, якою боржник підтвердив заборгованість в сумі 50000,00 доларів США обов`язок проводити її погашення по мірі фінансових можливостей.

Частиною першою статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, заборгованість боржника (поручителя) перед ОСОБА_1 за договором позики від 27.04.2007 становить 50000,00 доларів США. У поданій заяві з грошовими вимогами до боржника, заявник просить визнати та включити до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги в сумі 1483000,00 грн. (50000,00 доларів США*29,66 грн. за один долар США за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2022).

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника подана на розгляд суду 13.06.2022, в той час як розрахунок заборгованості проведено за офіційним курсом НБУ станом на 15.04.2022 за один долар США 29,66 грн.

Враховуючи те, що заява з грошовими вимогами до ОСОБА_2 подана 13.06.2022, розрахунок заборгованості слід було проводити саме станом на 13.06.2022 за офіційним курсом НБУ за один долар США 29,2549 грн. (50000,00 доларів США * 29,2549 грн. за один долар США = 1462745,00 грн.).

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про грошові вимоги до ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню на суму 1462745,00 грн.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, суд, дослідивши матеріали справи, заяву про визнання кредиторських вимог до боржника з доданими до неї документами, беручи до уваги повідомлення керуючого реструктуризацією про результати розгляду кредиторської заяви, дійшов висновку, що грошові вимоги ОСОБА_1 слід визнати частково в сумі 1462745,00 грн.

Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства).

Витрати на оплату судового збору в сумі 4962,00 грн. покладаються на боржника та відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно із ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, оскільки учасники провадження у даній справі в судове засідання 06.07.2022 не з`явилися, ухвалу складено та підписано 12.07.2022.

Керуючись ст. ст. 2, 45, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнати частково в сумі 1462745,00 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), з яких: 1462745,00 грн. (основний борг) друга черга.

2. Решту грошових вимог відхилити.

3. Витрати на оплату судового збору в розмірі 4962,00 грн. покласти на боржника, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Артимович В.М.