Справа № 909/1137/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.07.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндера П. А., розглянувши матеріали заяви з кредиторськими вимогами ГУ ДПС у м.Київ, вул. Шолуденка, 33/19, 04116

у справі про банкрутство : Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл Київ" вул. Василя Стутса, буд. 30 Д, прим. 182,м. Івано-Франківськ,76003

ВСТАНОВИВ

ТОВ "Кіровограднасінняпром" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про відкриття справи про банкрутство ТОВ "Хокейний клуб "Сокіл Київ" на підставі статей 8, 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 09.03.2021 в підготовчому засіданні, господарський суд відкрив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл Київ", здійснив оприлюднення оголошення про відкриття справи про банкрутство на веб-сайті Судової влади України (ВГСУ), призначив розпорядником майна арбітражного керуючого Ведмедєва С.С., зобов`язав розпорядника майна надати суду відомості про результат розгляду вимог кредиторів, зобов"язав проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та призначив дату проведення попереднього засідання суду.

Оголошення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл Київ" було опубліковано 04.02.2022 за № 68241.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2022 визнано вимоги конкурсних кредиторів; підсумкове засідання призначено на 15.03.2022; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою від 03.05.2022 суд призначив підсумкове засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

Постановою від 07.06.2022 суд ухвалив визнати банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Сокіл Київ", 76003, м. Івано-Франківськ, вул. Стуса Василя, буд. 30Д, Приміщення 182, (ідентифікаційний код 32597058),

29.03.2022 через канцелярію суду до матеріалів справи надійшла заява ГУ ДПС у м.Київ про визнання кредиторських (грошових) вимог.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив, що заява ГУ ДПС у м.Київ про визнання кредиторських (грошових) вимог подана без дотримання вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

За приписами ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом справляється судовий збір у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" становить 2481,00 грн.

Виходячи з вищезазначеного, сума судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів про визнання кредиторських вимог становить 4962,00 грн.

Однак, заявник доказів сплати судового збору не надав.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (п. 60).

Згідно положень ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору,суд зазначає таке.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 зазначеного вище закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Заявник, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено умови, перелік суб`єктів та коло певних правовідносин, за яких суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При здійсненні судочинства, апеляційний суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання кредиторських вимог, передбачений Законом України "Про судовий збір", і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Отже, особа, яка звертається до суду, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту заяви з грошовими вимогами щодо сплати судового збору за подання заяви та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Проаналізувавши викладе та зміст клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

Посилання податкового органу на скрутне майнове становище не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання питання відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, заявлене відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, кредитором, не додержано вимог, встановлених ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно ст.46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 45 цього Кодексу.

Враховуючи наявність недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, якими є не подання доказів сплати судового збору, суд заяву про визнання кредиторських (грошових) вимог ГУ ДПС у м.Києві, про визнання кредиторських (грошових вимог) вимог по справі №909/1137/21 залишає без руху для надання можливості заявнику усунути недоліки заяви, шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Керуючись ст.ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у місті Києві про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву про визнання кредиторських (грошових) вимог ГУ ДПС у м.Києві- залишити без руху.

3. Встановити заявнику строк для усунення недоліків заяви 10 календарних днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

4. Попередити заявника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення заяви без руху, передбачені ч. 2 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

6. Копію ухвали надіслати ГУ ДПС у м.Києві, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя П. А. Шкіндер