ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Справа №921/434/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" за № 03/1599 від 29.11.2021 року (вх. №01-05/4032/21 від 02.12.2021 року)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2021 року

у справі № 921/434/21

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (надалі АТ "Укртрансгаз")

до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (надалі ПрАТ "Тернопільгаз")

про стягнення 89492343,89 грн.,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Онищук М.Б. адвокат (довіреність №1-2783 від 11.11.2021 року);

від відповідача: Ловчук М.В. адвокат (довіреність № 03/01 від 04.01.2021 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позовну заяву

01.07.2021 року АТ «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до ПрАТ "Тернопільгаз" про стягнення 89492343,89 грн., з яких: 71005689,24 грн. заборгованості з оплати добових небалансів, 8047935,47 грн. пені, 3204382,81 грн. 3% річних та 7234336,37 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з оплати рахунків за добові небаланси за період з липня по грудень 2019 року на загальну суму 71005689,24 грн. У зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань з оплати добових небалансів позивач нарахував пеню в сумі 8047935,47 грн., 3% річних в сумі 3204382,81 грн. та 7234336,37 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 6088 від 23.07.2021 року) заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що сторони не підписали додатків № 1, 2, 3 до договору, що свідчить про недосягнення згоди щодо умов розподілу потужності та транспортування природного газу. Зауважив, що позивач не підтвердив спосіб визначення ціни природного газу, яка сформувалася протягом газової доби та вартості придбаного природного газу Оператором газотранспортної системи, внаслідок отримання послуг балансування, які в подальшому були надані ПрАТ "Тернопільгаз", за кожну газову добу. Звернув увагу на те, що не отримував від позивача актів врегулювання щодобових небалансів за період з липня по грудень 2019 року та рахунків на їх оплату.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.11.2021 року у справі №921/434/21 (суддя Ю.О. Чопко) задоволено позовні вимоги АТ "Укртрансгаз". Стягнуто з ПрАТ "Тернопільгаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 71005689,24 грн. заборгованості, 8047935,47 грн. пені, 3204382,81 грн. 3% річних, 7234336,37 грн. інфляційних втрат і 794500,00 грн. судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що прямими доказами відбору газу понад законтрактовані обсяги є акти наданих послуг за липень-грудень 2019 року, підписані Головою Правління ПрАТ "Тернопільгаз" Караванським О.І. Суд критично оцінив доводи відповідача про недосягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов договору, оскільки між сторонами укладено договір від 19.09.2018 року, а також додаткові угоди № 1 від 28.09.2018 року, №2 від 30.11.2018 року, №3 від 28.12.2018 року, № 4 від 01.05.2019 року до даного договору. За таких обставин відсутні підстави вважати, що між сторонами не було договірних відносин. Відповідач не вчиняв дій, направлених на забезпечення власних витрат, як оператора ГРМ та дій з врегулювання щодобових небалансів природного газу. Оскільки відповідач порушив свої обов`язки по своєчасному врегулюванню небалансів, що передбачені п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС та п.4.1 договору, позивач зобов`язаний був вчинити дії з врегулювання добових небалансів відповідача, у зв`язку з чим поніс витрати. Позивач через інформаційну платформу надіслав відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів за липень-грудень 2019 року та рахунки на їх оплату. Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем добових небалансів. За даних обставин, обгрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 71005689,24 грн заборгованості з оплати добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року за період з липня по грудень 2019 року. З огляду на встановлений факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати добових небалансів, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 8047935,47 грн. пені, 3204382,81 грн. 3% річних та 7234336,37 грн. інфляційних втрат є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2021 року у справі №921/434/21 та письмові пояснення по справі. Просить скасувати зазначене рішення суду, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що непідписання сторонами додатків № 1, 2 до договору, які є невід`ємними частинами цього договору, свідчить про неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору. Тому такий договір відповідно до ч.8 ст. 181 ГК України є неукладеним. При встановленні факту наявності чи відсутності врегулювання оператором ГТС добового небалансу та підстав для оплати заявлених вимог, необхідно виходити з доказів, які свідчать про відхилення у функціонуванні ГТС від її звичайного рівня (загроза цілісності ГТС); доказів про вчинення оператором ГТС дій з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій); залежно від результатів вчинення балансуючих дій, оператор ГТС виставляє рахунки до оплати за врегулювання небалансів. Однак, в матеріалах справи відсутні первинні документи та інші докази, які б підтверджували відхилення у функціонуванні ГТС позивача у 2019 році від її звичайного рівня, власну оцінку попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби щодо якої здійснюється балансуюча дія у спірний період, інформацію про номінації, алокації в розрізі усіх замовників послуг транспортування та виміряні потоки природного газу, тиск природного газу в газотранспортній системі, тобто докази про вчинені позивачем дії з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій) у відповідності до розділів ХІІІ, ХІV Кодексу ГТС. Неподання таких доказів та відсутність загрози цілісності системи вказує на відсутність дій позивача з балансування газотранспортної системи. Також оператор ГТС не підтвердив процедури алокації для визначення обсягів небалансу, поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу між усіма замовниками послуги транспортування. Акти наданих послуг є актами замовлених потужностей і не підтверджують вимог позивача щодо заявленої суми боргу за послуги добового балансування. Також у 2019 році відповідач не подавав номінацій оператору ГТС, а позивач не підтверджував обсягів газу. Зазначене дає підстави вважати, що оскільки загрози цілісності ГТС не було і в газотранспортній системі було достатньо природного газу, то у позивача не було потреби у закупівлі природного газу для балансування, зокрема й тому, що відповідач не замовляв жодних обсягів газу на спірний період у позивача. На думку скаржника, у позивача не було підстав для вчинення дій з врегулювання добового небалансу, позивач не надав доказів вчинення дій з балансування газотранспортної системи, не обгрунтував розрахунку вартості наданих послуг з врегулювання добових небалансів, тому позовні вимоги заявлені безпідставно і в їх задоволенні належало відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві та письмових поясненнях на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, оскаржене рішення вважає законним, обґрунтованим, ухваленим із дотриманням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу на те, що договір транспортування природного газу в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року визначає, що за цим договором відповідач може отримувати послуги з транспортування природного газу, як за всіма трьома складовими, так і окремо кожну із складових вказаних послуг. Відповідно, підписання додатків до цього договору містить альтернативний характер, в залежності від виду надання послуг, визначених умовами договору. Договір транспортування газу по своїй суті є реальним договором, умови якого починають діяти у випадку наявності добового небалансу та застосування плати за добовий небаланс, остаточний розмір яких розраховується за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, за результатами чого між сторонами виникають грошові зобов`язання. Додатки №1, 2 не стосуються умов договору в частині врегулювання добових небалансів, більше того вказані додатки взагалі не укладаються у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Відсутність даних додатків не спростовує факту дії договору в цілому та у випадку наявності добового небалансу зокрема. Водночас сторони у розділі ІХ договору узгодили порядок визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них. Вчинення відповідачем дій, спрямованих на виконання взятих на себе договірних зобов`язань, зокрема щодо підписання актів наданих послуг у порядку, встановленому договором, виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Враховуючи той факт, що відповідач не здійснював дій, направлених на забезпечення власних витрат, як оператор ГРМ, та не вчиняв дій з врегулювання щодобових небалансів природного газу, передбачених п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС та п. 4.1 договору, позивач вчинив дії з врегулювання добових небалансів відповідача, у зв`язку з чим поніс втрати. Реальність вчинення позивачем балансуючих дій та понесення витрат підтверджується копіями договорів про закупівлю природного газу, актів приймання-передачі природного газу за липень-грудень 2019 року, реєстрів надходження та використання природного газу, в тому числі на балансування за спірний період. Водночас, відповідач не спростував обставини виникнення у нього добових небалансів у період липня-грудня 2019 року, відбору із газотранспортної системи природного газу для покриття власних виробничо-технологічних витрат, а також не надав доказів на підтвердження правомірності такого відбору. Просить залишити без змін рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2021 року у справі №921/434/21, апеляційну скаргу ПрАТ "Тернопільгаз" без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник позивача просила залишити без змін оскаржене рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 19.09.2018 року між АТ Укртрансгаз (оператор) та ПрАТ Тернопільгаз (замовник) укладено договір транспортування природного газу № (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (а.с.11-33, т.1).

Згідно з пунктом 2.3 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (пункт 2.4 договору в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року).

За умовами пункту 2.7 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

У відповідності до пункту 2.8 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексу. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Пункт 4.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) передбачає, що замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з пунктом 7.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) вартість послуги балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (пункт 9.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року).

Відповідно до п. 9.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

В пункті 9.3 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) передбачено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

За умовами пункту 9.4 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року), у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін 5 робочих днів з дня повідомлення.

У відповідності до пункту 9.6 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

У пункті 11.4 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) сторони обумовили, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

За змістом п. 13.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Згідно з п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За умовами пункту 19.1 договору сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою (п.19.2 договору).

Згідно з п. 19.3 договору повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

В матеріалах справи наявні копії підписаних обидвома сторонами актів приймання-передачі природного газу на пунктах приймання-передачі за період з липня по грудень 2019 року, в яких відображено обсяги отриманого відповідачем газу від АТ «Укртрансгаз» у спірний період, чим підтверджується факт виконання сторонами умов договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року (з наступними змінами та доповненнями) (а.с.134-173, т.1).

За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів ПрАТ Тернопільгаз природного газу до/з газотранспортної системи за липень-грудень 2019 року (інформація подана відповідачем до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 5 а.с. 65-107, т.1) позивач виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів, як різниці між алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, склав довідки про добові небаланси ПрАТ Тернопільгаз, а саме:

- за липень 2019 року виявлено обсяги добових небалансів в розмірі 1348,68480 тис.куб.м вартістю 8387422,25 грн;

- за серпень 2019 року виявлено обсяги добових небалансів в розмірі 1612,3080 тис.куб.м вартістю 11851740,76 грн;

- за вересень 2019 року виявлено обсяги добових небалансів в розмірі 1284,0750 тис.куб.м вартістю 7065674,06 грн;

- за жовтень 2019 року виявлено обсяги добових небалансів в розмірі 1074,04795 тис.куб.м вартістю 5640439,83 грн;

- за листопад 2019 року виявлено обсяги добових небалансів в розмірі 2221,8850 тис.куб.м вартістю 14829312,13 грн;

- за грудень 2019 року виявлено обсяги добових небалансів в розмірі 3082,7060 тис.куб.м вартістю 23332050,12 грн, всього на загальну суму 71005689,24 грн. (а.с.52-63, т.1).

Відповідно до довідок позивача № 1, 2 3 негативні небаланси у ПрАТ Тернопільгаз виникли внаслідок відбору з газотранспортної системи природного газу без подання відповідних обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Позивач через інформаційну платформу відправив відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів №07-2019- від 31.07.2019 року за газовий місяць липень 2019 року, №08-2019- від 31.08.2019 року за газовий місяць серпень 2019 року, №09-2019- від 30.09.2019 року за газовий місяць вересень 2019 року, №10-2019- від 31.10.2019 року за газовий місяць жовтень 2019 року, №11-2019- від 30.11.2019 року за газовий місяць листопад 2019 року, №12-2019- від 31.12.2019 року за газовий місяць грудень 2019 року та рахунки на оплату добового небалансу за липень-грудень 2019 року №07-2019- від 31.07.2019 на суму 8286472,34 грн; №08-2019- від 31.08.2019 на суму 11851740,76 грн; №09-2019- від 30.09.2019 на суму 7065674,06 грн; №10-2019- від 31.10.2019 на суму 5640439,83 грн; №11-2019- від 30.11.2019 на суму 14829312,13 грн; №12-2019- від 31.12.2019 на суму 23332050,12 грн. (а.с.34-51, 64, т.1).

Відповідач не оплатив вищевказаних рахунків за добові небаланси за липень-грудень 2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 71005689,24 грн.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань з оплати щодобових небалансів за липень-грудень 2019 року, позивач на підставі пунктів 13.1, 13.5 договору № від 19.09.2018 року (з наступними змінами та доповненнями) нарахував пеню в сумі 8047935,47 грн, та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3204382,81 грн 3% річних і 7234336,37 грн. інфляційних втрат.

На підтвердження реальності вчинення балансуючих дій та понесення пов`язаних з цим витрат позивач надав копії укладених з АТ НАК «Нафтогаз України», ТзОВ «ДТЕК Трейдінг», ТзОВ «Евроенерготрейд» договорів купівлі-продажу природного газу, додаткових угод до цих договорів, актів приймання-передачі природного газу, реєстрів надходження та використання природного газу, в тому числі на балансування за липень-грудень 2019 року (а.с.1-176, т.2).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

В силу положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин 1-4, 7 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

В пункті 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

У відповідності до частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 року.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС (в редакції, чинній на час виникнення даного спору) правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2497.

Згідно з пунктом 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

З аналізу наведених норм чинного законодавства, транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

В ході розгляду справи суд встановив, що згідно з умовами укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року (з наступними змінами та доповненнями) позивач (оператор) надає відповідачу (замовнику) послугу транспортування природного газу.

Згідно з частиною 2 статті 35 Закону України «Про ринок природного газу» розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VІІІ Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункти 19 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. Фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. Комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Портфоліо балансування - сукупність подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу.

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Пунктом 3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Відповідно до розділу 1 Кодексу ГТС небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

За умовами пункту 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

Пунктами 1, 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень). У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу. У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Відповідно до пунктів 18, 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці. У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до пункту 2.8 договору № від 19.09.2018 року (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексу. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Суд встановив, що в матеріалах справи містяться докази направлення позивачем відповідачу актів врегулювання щодобових небалансів та рахунків на оплату за щодобові небаланси за липень-грудень 2019 року на загальну суму 71005689,24 грн. через інформаційну платформу, відображені на цифровому диску DVD-R та паперових копіях електронних доказів - Реєстр файлів відправлених з Інформаційної платформи філії «Оператор ГТС» АТ «Укртрансгаз».

В силу положень п. 4.1 договору № від 19.09.2018 року (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Відповідно до п. 9.3 договору № від 19.09.2018 року (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

У відповідності із статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів про оплату відповідачем добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року на загальну суму 71005689,24 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 71005689,24 грн. заборгованості з оплати добових небалансів.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки оплати добових небалансів, визначені п.п. 4.1, 9.3 2.3 договору № від 19.09.2018 року (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року), позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3204382,81 грн. та 7234336,37 грн. інфляційних втрат за період за період з 22.08.2019 року по 25.05.2021 року.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати добових небалансів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення даних позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3204382,81 грн. та 7234336,37 грн. інфляційних втрат за визначений позивачем період.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 8047935,47 грн. пені за період з 21.01.2020 року по 25.05.2021 року, необхідно зазначити таке.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 13.5 договору № від 19.09.2018 року у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Суд встановив, що наданий позивачем розрахунок пені здійснено вірно, у зв`язку з чим правомірно присудив до стягнення з відповідача на користь 8047935,47 грн. пені.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відсутність додатків № 1, 2 до договору вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України є неукладеним.

По цьому питанню Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 18.02.2022 року, справа №918/450/20, зазначив таке.

« 9.14. ….відсутність відповідних додатків, які самі сторони в Договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а, отже, й істотними в контексті предмета Договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

9.15. Водночас, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини восьмої статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов. Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №922/189/18».

В ході розгляду справи № 921/434/21 суд встановив обставини, які свідчать про фактичне виконання сторонами умов договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року. Зокрема, це підтверджено вищеописаними актами приймання-передачі природного газу за період з липня по грудень 2019 року (послуги балансування системи безпосередньо пов`язані із послугою транспортування природного газу). Про це також свідчить і факт укладення між сторонами додаткових угод до договору в листопаді, грудні 2018 року та додаткової угоди № 4 від 1 травня 2019 року, згідно з якою розділи ІІ- ХІІ договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року були викладені в новій редакції.

Тому у цій справі немає жодних підстав вважати договір транспортування природного газу неукладеним.

Скаржник покликається на те, що позивач не підтвердив витрати, пов`язані з балансуванням.

Проте, ці доводи є необгрунтованими, оскільки з аналізу матеріалів справи встановлено, що на підтвердження реальності вчинення балансуючих дій та понесення пов`язаних з цим витрат позивач надав копії договорів про закупівлю природного газу в АТ НАК «Нафтогаз України», ТзОВ «ДТЕК Трейдінг», ТзОВ «Евроенерготрейд», копії актів приймання-передачі природного газу, реєстрів надходження та використання природного газу, в тому числі на балансування, за липень-грудень 2019 року.

Водночас, відповідач не спростував належними та допустимими доказами факту виникнення у нього добових небалансів у період з липня по грудень 2019 року, відбору ним із газотранспортної системи природного газу для покриття власних виробничо-технологічних витрат, а також не надав доказів на підтвердження правомірності такого відбору.

Крім того, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з оплати врегулювання позивачем небалансів відповідача, тоді як порядок визначення обсягу добового небалансу та плати за добовий небаланс врегульовано розділом XIV Кодексу ГТС.

Також не заслуговують на увагу заперечення відповідача про те, що позивач не обгрунтував розрахунку вартості наданих послуг з врегулювання добових небалансів, враховуючи таке.

Визначення обсягу добового небалансу та плати за добовий небаланс здійснюється відповідно до глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

В розділі ІХ договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року (в редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2019 року) сторони врегулювали порядок визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них.

Відповідач не надавав суду власного контрозрахунку вартості щодобових небалансів.

Визначення маржинальної ціни придбання чи продажу природного газу не є предметом даного спору, у зв`язку з чим твердження відповідача про те, що позивач не надав доказів, яким чином визначено ціну природного газу, що сформувалась протягом газової доби, не стосуються предмета доказування у справі № 921/434/21.

Отже, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Тернопільської області від 01.11.2021 року у справі № 921/434/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" за № 03/1599 від 29.11.2021 року (вх. №01-05/4032/21 від 02.12.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2021 року у справі № 921/434/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех