ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022м. ДніпроСправа № 904/213/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритоу судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Тех-Маш", м. Кременчук, Полтавська область

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 253 921, 99 грн. за договором підряду

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "ТЕХ-МАШ", м. Кременчук, Полтавська область

про стягнення неустойки в розмірі 535 745,57 грн. за договором підряду

Представники:

Від позивача за первісним позовом: Олійник Л.М., ордер серії ВІ № 1073690 від 11.01.2022, адвокат

Від відповідача за первісним позовом: Крят Л.Б., довіреність № 14-303 від 28.10.2021, адвокат

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Приватне підприємство "Тех-Маш" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" заборгованості за договором підряду № 272 від 08.02.2019 у розмірі 253 921, 99 грн., яка складається з: 222 009, 00 грн. - основного боргу, 7 479, 85 грн. - 3 % річних, 24 433, 14 грн. - інфляційних збитків.

Ухвалою суду від 21.01.2021 прийнято позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

11.02.2022 від Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" надійшла зустрічна позовна заява до Приватного підприємства "Тех-Маш" про стягнення неустойки в розмірі 535 745,57 грн. за договором підряду № 272 від 08.02.2019.

Крім того, відповідач надав відзив на позовну заяву, в якій проти позовних вимог заперечив.

Ухвалою суду від 15.02.2022 зустрічну позовну заяву залишено без руху. Позивачу за зустрічним позовом протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду запропоновано усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору в розмірі 8 036,18 грн.

17.02.2022 до суду надійшла заява позивача за зустрічним позовом про усунення недоліків.

Ухвалою від 21.02.2022 зазначену зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 21.02.2022 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/213/22 за правилами загального позовного провадження. Справу призначити до розгляду в підготовчому засіданні на 15.03.2022.

У призначений судом час підготовче засідання не відбулося у зв`язку із введенням І 24.02.2022 на території України воєнного стану та виникненням внаслідок цього ризиків дз здійснення безпечного розгляду справ у відкритих судових засіданнях.

Ухвалою суду від 15.03.2022 визнано поважними причини, що унеможливив проведення судового засідання у справі, яке було призначено на 28.02.2022. Про дату часі місце судового розгляду справи по суті вирішено повідомити сторін додатково.

Ухвалою від 11.04.2022 призначено підготовче засідання на 11.05.2022

20.04.2022 від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічний позов, в якому він проти зустрічного позову заперечив.

04.05.2022 від позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

04.05.2022 від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцїї поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 05.05.2022 у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Тех-Маш" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцїї відмовлено у зв`язку і зайнятістю майданчиків для проведення відеоконференцій.

09.09.2022 від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про відкладена підготовчого засідання.

11.05.2022 позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав.

Ухвалою суду від 11.05.2022 відкладено підготовче засідання на 06.06.2022.

06.06.2022 позивач за первісним позовом первісний позов підтримав, проти зустрічною позову заперечив.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав.

Ухвалою суду від 06.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.06.2022.

21.06.2022 в судовому засіданні позивач за первісним позовом первісний позов підтримав, проти зустрічного заперечив.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечив, зустрічні позовні вимоги підтримав.

21.06.2022 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.06.2022.

24.06.2022 від відповідача за зустрічним позовом надійшли письмові пояснення до відзиву на зустрічну позовну заяву.

29.06.2022 в судовому засіданні позивач за первісним позовом первісний позов підтримав, проти зустрічного заперечив.

Відповідач за первісним позовом проти первісного позову заперечив, зустрічні позовні вимоги підтримав.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

29.06.2022 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ.

08.02.2019 між Приватним підприємством «Тех-Маш» та Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» укладено Договір підряду №272 від 08.02.2019.

Відповідач частково сплатив вартість виконаних позивачем робіт, в розмірі 13 876 558,70 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 222 009,00 грн., що і стало причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- 3% річних за загальний період прострочення з 01.12.2020 по 14.01.2022 на суму 7 479,85 грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з 01.12.2020 по 14.01.2022 на суму 24433,14 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ.

Відповідач за первісним позовом проти первісних позовних вимог заперечив, зазначив, що, приймаючи до уваги погоджені сторонами в п.5.6 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2019, умови виконання грошових зобов`язань ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" перед позивачем за первісним позовом згідно спірного договору вважаються зміненими з дати оформлення документів за результатами перевірки. При цьому відповідач за первісним позовом при застосування змін щодо порядку оплати не повинен був здійснювати повідомлення іншої сторони. Тож відповідач за первісним позовом скористався своїм правом, передбаченим пунктом п.5.6 договорів та на період до моменту закінчення оскарження змінив умови оплати за договором. Тож до закінчення оскарження податкове-повідомлення рішення між сторонами діють умови оплати, передбачені п.5.6. Відповідач за первісним позовом, у відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України, оскаржив податкове-повідомлення рішення, складені за результатами перевірок до суду. Наразі спори щодо оскарження ППР перебувають в процесі судового оскарження та після їх завершення, в залежності від їх результатів, сторонами буде врегульовано подальший порядок вирішення спірної ситуації.

Таким чином, відповідач за первісним позовом стверджує, що п. 5.6. договору має відкладальну обставину, а тому вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення плати за Актом виконаних робіт № 6/2020-22 є передчасними, оскільки у відповідача за первісним позовом не настав строк виконання зобов`язання з оплати за спірними поставками.

Також відповідач за первісним позовом вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування правничої допомоги є значною мірою завищеною та в разі задоволення/часткового задоволення позову та належного підтвердження надання такої правничої допомоги (договір, опис робіт та інше), заявлена сума підлягає зменшенню до розумного розміру.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані порушенням відповідачем за зустрічним позовом строків виконання робіт за договором підряду № 272 від 08.02.2019, а саме за специфікацією № 15 від 05.02.2020, внаслідок чого позивачем за зустрічним позовом нараховано неустойку на підставі п. 6.1. договору у розмірі 535 745,57 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічних вимог заперечив, зазначив, що роботи були виконані підрядником в повному обсязі та у визначений специфікацією № 15 строк, про то свідчать наступні документи:

- акт приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2020 №02/2020-2;

- графік (облік) виконання робіт, де вказані кількість відпрацьованих годин, людей, вид зміни щоденно за лютий 2020. за підписами упоноважених представників Замовника та Підрядника, з якого чітко вбачається, що роботи в повному обсязі були виконані до 29.02.2020.

Відповідач за зустрічним позовом звертає увагу, що кількість людино-годин в специфікації, акті приймання виконаних підрядних робіт та графіку (обліку) виконання робіт співпадає.

Також Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що твердження позивача за зустрічним позовом про те, що 09.04.2020 - дата виконання робіт за лютий 2020, є помилковим, оскільки 09.04.2020 є датою підписання акту уповноваженою особою Замовника (на акті зі сторони замовника 5 підписантів, тому дати підписання ними документу можуть різнитися).

Акт № 05/20-2/20 приймання виконаних робіт за травень 2020 містить різні дати підписання акту посадовими особами Замовника - 05.06.2020 Квартюк А.В. та 17.06.2020 Козенко В.В. та ОСОБА_1 . При цьому рахунок № 06/17-20 з посиланням на даний акт складений 17.06.2020.

Відповідач за зустрічним позовом вважає, що акт був складений і наданий Замовнику не пізніше 05.06.2020, а підписаний всіма уповноваженими особами був лише 17.06.2020. Вже після отримання підписаного акту був сформований рахунок та наданий для оплати і зареєстрована податкова накладна.

Повністю всі акти виконаних робіт за даним договором не містять дати складання, в тому числі і акт приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2020 №02/2020-2, в них зазначений лише період виконання робіт та дата підписання представниками Замовника.

Отже, позивач за зустрічним позовом безпідставно визначив період прострочення в 38 днів.

Відповідач за зустрічним позовом наголошує, що позивач за зустрічним позовом не зазначає, яких саме збитків йому завдало підписання акту виконаних робіт, виконаних своєчасно в лютому 2020, квітні 2020.

Також він вважає, що співвідношення між сумою зобов`язання і розміром нарахованих штрафних санкцій не є розумним, а тому заявлена неустойка в розмірі 535 745, 57 грн. (майже 90% суми зобов`язання) є неспівмірно високою.

Обставини. які дають підстави для зменшення нарахованої Позивачем неустойки.

- Підрядник виконав дані роботи за два роки до подання позову про стягнення неустойки, який був поданий у відповідь на звернення Підрядника з позовом про стягнення заборгованості за виконані роботи;

- у договорі підряду сторони суттєво збільшили розмір штрафних санкцій, в порівнянні з тими, статтею 232 Господарського кодексу України та встановили розмір неустойки не диференційовано простроченому зобов`язанню, а загальній сумі договору, яка в рази перевищує суму зобов`язання (14 098 567,55 грн, та 752 509,44 грн.);

- розмір майнової відповідальності є неспіврозмірним з розміром простроченого зобов`язання 535 745,57 грн, та 752 509,44 грн,);

- неустойка відповідно до законодавства, є фінансовою санкцією, спрямованою на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засобом безпідставного збагачення;

- Позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків саме через порушення відповідачем зобов`язань за договором, а також розміру збитків, який би відповідав нарахованим штрафним санкціям.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1.Обставини укладення договору. 2. Факт виконання робіт. 3.Умови оплати. Існування заборгованості. 4. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат. 5. Правомірність нарахування неустойки.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Обставини укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

08.02.2019 між Приватним підприємством «Тех-Маш» (Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, Підрядник) та Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, Замовник) укладено Договір підряду №272 від 08.02.2019 (договір).

Предмет. Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконувати в порядку та на умовах даного договору роботи в об`ємах (кількості) та згідно строків, зазначених у Специфікації(ях), що є невід`ємною(ими) частину(ами) даного Договору (далі - робота) за цінами, узгодженими у Додатку №1 до даного Договору, а Покупець прийняти роботу та оплатити її на умовах даного Договору (п.1.1.договору).

Строк дії договору. Договір набирає чинності з 01.02.2019 і діє по 31.01.2021 в частині: Порядку врегулювання спору, встановленого даним Договором; Порядку застосування штрафних санкцій; Гарантійних зобов`язань; Виконання грошових зобов`язань за даним Договором до повного виконання вказаних зобов`язань (пункт 7.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2019).

Ціна. Загальна вартість робіт за Договором складається з суми вартості всіх фактично виконаних Підрядником та прийнятих Замовником робіт згідно Договору, узгодженим по всім Специфікаціям до даного Договору (п.2.1. договору).

Ціни робіт, що будуть виконуватись в рамках Договору встановлюються Сторонами у Додатку №1 до даного Договору «Перелік та вартість робіт з ремонту механічної частини обладнання екскаваторів ЕКГ-81, ЕКГ-10, ЕКГ-5А, ЕКГ-12,5, ЕШ-6/45, ЕКГ-6,3, ЕКГ-8УС РУ ГД» (п.2.2. договору).

Сторони дійшли згоди, що даний Договір та всі зміни і доповнення до Договору повинні бути викладені у письмовій формі (підписані повноважними представниками обох Сторін, при цьому, підпис Представника товариства має бути скріплений печаткою товариства та мати посилання на даний договір (п.12.4. договору).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Факт виконання робіт.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, пов`язані із договором підряду і регулюються ст.ст. 837-864 Цивільного кодексу України.

Так, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору позивач за первісним позовом виконав роботи на загальну суму 14 098 567,60 грн., про що свідчать:

Акт приймання виконаних робіт № 1/02-19 за лютий 2019 на суму 670 822,56 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/03-19 за березень 2019 на суму 688 150,08 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/04-19 за квітень 2019 на суму 861 425,28 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/05-19 за травень 2019 на суму 889 891,92 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/06-19 за червень 2019 на суму 838 342,55 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/07-19 за липень 2019 на суму 831 720,96 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/08-19 за серпень 2019 на суму 849 048,48 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/09-19 за вересень 2019 на суму 805 513,08 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/10-19 за жовтень 2019 на суму 849 048,48 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/11-19 за листопад 2019 на суму 805 729,68 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 3/11-19 за листопад 2019 на суму 452 990,88 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 2/12-19 за грудень 2019 на суму 475 269,12 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 1/12-19 за грудень 2019 на суму 850 286,16 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 2/01-2020 за січень 2020 на суму 527 684,87 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 02/2020-2 за лютий 2020 на суму 752 509,44 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 02/2020-2/1 за лютий 2020 на суму 422 791,49 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 03/2020-2 за березень 2020 на суму 787 876,14 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 04/20-2/17 за квітень 2020 на суму 439 716,76 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 04/20-2/18 за квітень 2020 на суму 255 147,73 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 04/20-2/19 за квітень 2020 на суму 11 324,77 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 04/20-2/21 за квітень 2020 на суму 80 727,67 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 05/20-2/19 за травень 2020 на суму 350 232,49 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 05/20-2/21 за травень 2020 на суму 177 514,25 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 05/20-2/20 за травень 2020 на суму 202 793,87 грн.,

Акт приймання виконаних робіт № 6/2020-22 за червень 2020 на суму 222 008,84 грн.,

Вищезазначені Акти приймання-здачі робіт підписані та скріплені печатками сторін без зауважень.

Відповідач за первісним позовом заперечень щодо кількості та вартості виконаних робіт не надав.

Отже, факт виконання робіт на суму 14 098 567,60 грн. вважається підтвердженим.

Умови оплати. Існування заборгованості за договором.

Згідно з ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до приписів пункту 4.1. договору при завершенні роботи на об`єкті Підрядник надає Замовнику акт приймання виконаних робіт, але не пізніше 25-го числа звітного місяця.

Сторони узгодили, щ виконання контрагентом (підрядником) усіх своїх зобов`язань за даним договором у відповідному (звітному) місяці та/або за відповідним етапом (якщо етапи визначені в договорі), має підтверджуватись шляхом оформлення та підписання ним єдиного відповідного акту приймання виконаних робіт (далі - акт) (п. 4.5 договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата Замовником виконаних Підрядником робіт проводиться на підставі актів приймання виконаних робіт, оформлених у двосторонньому порядку, рахунків, доданих до них та податкових накладних, шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок Підрядника.

При цьому підрядник зобов`язаний пред`явити замовнику оформлені документи до оплати в місяці, коли була виконана робота, але не пізніше 25-го числа звітного місяця.

Згідно пункту 5.2. договору розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 30 календарних днів з дати підписання акту приймання виконаних робіт. За згодою сторін допускаються інші форми розрахунків, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до пункту 5.6 договору, доповненим додатковою угодою №1 до договору від 30.12.2019 з метою недопущення здійснення правочинів, які б могли мати на меті мінімізацію податкових зобов`язань сторін договору, контрагент зобов`язується забезпечити: - належну уважність і обережність при виборі власних постачальників і підрядників; - залучення до виконання своїх договірних зобов`язань на території товариства (безпосередньо або шляхом залучення субпідрядників): лише осіб, з якими контрагентом укладено трудовий або цивільно-правовий договір, лише осіб, з якими субпідрядником укладено трудовий або цивільно-правовий договір.

Крім того, контрагент зобов`язується протягом 5 календарних днів з дня направлення йому товариством відповідного звернення, надати товариству документи, необхідні товариству для підтвердження виконання податкових зобов`язань сторін по договору (далі-підтверджуючі документи), одним з яких може бути нотаріально посвідчена заява керівника або у повноваженої особи контрагента на підтвердження реальності господарських операцій в рамках виконання зобов`язань за договором, у т.ч. щодо наявності у контрагента матеріально-технічної бази і трудових ресурсів, необхідних для виконання договору.У випадку прострочення підрядником надання підтверджуючих документів, він сплачує товариству неустойку в розмірі0,3% від загальної вартості зобов`язань контрагента по договору за кожен день прострочення

Контрагент зобов`язаний з дотриманням вимог чинного законодавства (зокрема із застосуванням відображеного в установленому порядку цифрового підпису уповноваженої особи та спеціального програмного забезпечення використовуваного для реєстрації податкових накладних), здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної на всю суму податкових зобов`язань і ПДВ, що виникли у контрагента з дотриманням термінів передбачених чинним законодавством;

Контрагент зобов`язаний при оформленні первинних документів, пов`язаних з виконанням договору відображати в них інформацію про продукцію, зазначену в специфікаціях до даного договору (кодах УКТ ЗЕД для товарів, що відносяться до предмету договору), визначену з дотриманням вимог чинного законодавства.

У разі, якщо внаслідок порушення контрагентом встановлених чинним законодавством та цим договором вимог до форми, порядку заповнення, надання та/або реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування до податкової накладної, або первинних документів, пов`язаних з виконанням договору товариство втратить право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній, контрагент зобов`язаний відшкодувати товариство всі пов`язані з таким порушенням збитки протягом трьох робочих днів з моменту надіслання йому відповідного повідомлення товариством або інші строки, узгоджені сторонами.

У разі, якщо на підставі документів, оформлених за результатами перевірки, проведеної уповноваженими державними органами (далі - "Документи за результатами перевірки"), або будуть виявлені і задокументовані будь-які інші факти, які ставлять під сумнів ділову мету операцій контрагента, або контрагентів контрагента, або будуть виявлені порушення контрагентом або контрагентами контрагента встановлених чинним законодавством вимог, які підлягають виконанню платниками податків (в т.ч. але не виключно, вимог пов`язаних з державною реєстрацією, знаходженням за місцем реєстрації і своєчасною сплатою податків, зборів та інших обов`язкових платежів), у зв`язку із якими для товариства настануть негативні фінансові, виражені у втраті права на включення до податкового кредиту певних сум податку па додану вартість, донарахування штрафних санкцій, що застосовуються до товариства або в іншій формі, в такому випадку сторони погодили такі наслідки:

1. Умови виконання грошових зобов`язань товариством перед контрагентом згідно договору будуть вважатися зміненими з дати оформлення документів за результатами перевірки в такий спосіб:

- грошові зобов`язання в сумі, що відповідає величині негативних фінансових наслідків для товариства підлягають виконанню протягом 20 календарних днів з моменту закінчення оскарження документів за результатами перевірки (далі "Момент закінчення оскарження"), якщо більш пізній строк виконання грошових зобов`язань не визначений умовами договору;

- на період до моменту закінчення оскарження товариство має право притримати оплату за діючими з контрагентом договорами на суму грошового зобов`язання, що відповідає величині негативних фінансових наслідків для товариства, і не несе відповідальності у вигляді неустойки, штрафів, пені, а також: інших санкцій/компенсацій пов`язаних з порушенням термінів виконання грошових зобов`язань в сумі, що відповідає величині негативних фінансових наслідків, що наступили для товариства.

Або

Контрагент зобов`язаний сплатити товариству штрафні санкції в наступному розмірі та порядку:

- 100% суми нарахованих грошових зобов`язань з ПДВ (або зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ) - протягом 10 календарних днів з дати належним чином здійсненого повідомлення контрагента товариством про факт здійснення такого донарахування (зменшення суми бюджетного відшкодування) контролюючим органом;

- 100% суми нарахування грошового зобов`язання з будь-яких інших податків і зборів та/або податкових штрафів - протягом 10 календарних днів з дати належним чином здійсненого повідомлення контрагента товариством про фактичну сплату таких нарахувань.

Моментом закінчення оскарження є дата отримання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» рішення про скасування в повному обсязі документів за результатами прервірки, прийнятого державним органом, яким були оформлені документи за результатами перевірки, за умови, що це судове рішення не скасовано судом вищої інстанції і не оскаржується сторонами спору, в рамках якого було винесено судове рішення.

Товариство зобов`язується письмово повідомити контрагента про настання моменту закінчення оскарження протягом десяти днів з моменту отримання документів, з якими пов`язане його наступ. В частині умов, викладених у даному пункті, даний договір діє до повного виконання зобов`язань.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку підрядника (позивача) своєчасно виконати роботи в установлених обсягах, належної якості відповідно до вимог законодавства та цього договору відповідає обов`язок замовника своєчасно, в повному обсязі у відповідності до умов договору вносити плату за рахунками, які виставлені підрядником.

Відповідач за первісним позовом частково сплатив вартість виконаних робіт, в розмірі 13 876 558,70 грн., що підтверджується копіями Виписок по рахунку Позивача за первісним позовом, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 222 009,00грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати виконаних робіт у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Суд відхиляє заперечення відповідача за первісним позовом з посиланням на п. 5.6. договору про відкладальну обставину в частині стягнення плати за Актом виконаних робіт № 6/2020-22, оскільки відповідач за первісним позовом не надав належних доказів проведення перевірки податковим органом, існування податкових повідомлень рішень, а також доказів оскарження та скасування ППР.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 222 009,00 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат за первісним позовом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач за первісним позовом нарахував та просить стягнути 3% річних за період з 01.12.2020 по 14.01.2022 у розмірі 7 479,85 грн.

Суд перевірив розрахунок позивача за первісним позовом та визнав вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач нарахував інфляційні втрати за загальний період прострочення з грудня 2020 по грудень 2021 на суму 24433,14 грн.

Суд перевірив розрахунок позивача за первісним позовом та визнав вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, первісний позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 222 009, 00 грн. - основного боргу, 7 479, 85 грн. - 3 % річних, 24 433, 14 грн. - інфляційних збитків.

Правомірність нарахування неустойки за зустрічним позовом.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані порушенням відповідачем за зустрічним позовом строків виконання робіт за договором підряду № 272 від 08.02.2019, а саме за специфікацією № 15 від 05.02.2020, внаслідок чого позивачем за зустрічним позовом нараховано неустойку на підставі п. 6.1. договору у розмірі 535 745,57 грн.

Так, в межах договору підряду № 272 від 08.02.2019 сторони уклали, зокрема, специфікацію № 15 від 05.02.2020, якою передбачено виконання робіт на суму 752 509,44 грн.

Строк виконання робіт 29.02.2020.

Роботи по даній специфікації були виконані та прийняті згідно акту приймання виконаних робіт за лютий 2020 № 02/2020-2 на суму 752 509,44 грн. Дата прийняття робіт за актом вказана 09.04.2020 (дата підпису акту директором з виробництва).

Крім того, відповідачем за зустрічним позовом видано рахунок №04/09/06 від 09.04.2020 на оплату вартості виконаних робіт за цим актом на суму 752 509,44 грн.

Як зазначалося вище, згідно пункту 4.1. договору при завершенні роботи на об`єкті Підрядник надає Замовнику акт приймання виконаних робіт, але не пізніше 25-го числа звітного місяця.

Сторони узгодили, що виконання контрагентом (підрядником) усіх своїх зобов`язань за даним договором у відповідному (звітному) місяці та/або за відповідним етапом (якщо етапи визначені в договорі), має підтверджуватись шляхом оформлення та підписання ним єдиного відповідного акту приймання виконаних робіт (далі - акт) (п. 4.5 договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата Замовником виконаних Підрядником робіт проводиться на підставі актів приймання виконаних робіт, оформлених у двосторонньому порядку, рахунків, доданих до них та податкових накладних, шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок Підрядника.

При цьому підрядник зобов`язаний пред`явити замовнику оформлені документи до оплати в місяці, коли була виконана робота, але не пізніше 25-го числа звітного місяця.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно положень п. 6.1. договору в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2019 до договору підряду № 272 від 08.02.2019 при порушенні умов договору підрядник зобов`язаний сплатити замовникові, зокрема, у випадку порушення контрагентом строків виконання будь-яких своїх зобов`язань, передбачених даним договором або законом, включаючи, але не обмежуючись цим, зобов`язань щодо виконання робіт та/або надання послуг, з контрагента стягується на користь товариства неустойка у розмірі 0,1% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми по договору) по даному договору за кожен день прострочення відповідальність по кожному з випадків затримки обмежується 20% від загальної вартості зобов`язань контрагента (від загальної суми по договору).

Позивач за зустрічним позовом нарахував та просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом неустойку за порушення строку виконаня робіт за специфікацією № 15 від 05.02.2020 та актом приймання виконаних робіт за лютий 2020 № 02/2020-2 на суму 752 509,44 грн. за період прострочення з 01.03.2020 по 08.04.2020 у розмірі 535 745,57 грн.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічних позовних вимог заперечив, зазначив, що твердження позивача за зустрічним позовом про те, що 09.04.2020 - дата виконання робіт за лютий 2020, є помилковим, оскільки рахунок № 06/17-20 з посиланням на даний акт складений 17.06.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, акт приймання виконаних робіт за лютий 2020 № 02/2020-2 на суму 752 509,44 грн. підписаний представниками без заперечень. Будь-яких інших дат, крім дати прийняття робіт замовником, цей акт не містить.

Отже, відсутність на акті будь-яких інших, проставлених ТОВ «Тех-Маш» дат, свідчить про приймання робіт за цим актом саме 09.04.2020, а доказів, які б підтверджували протилежне в порушення ст.ст. 74-79 ГПК України, не подано.

Таким чином, датою виконання робіт за спірним актом вважається дата його підписання (09.04.2020).

Крім того, відповідач за зустрічним позовом надав позивачу за зустрічним позовом рахунок-фактуру №04/09/6 від 09.04.2020 на оплату вартості виконаних робіт за актом № 02/2020 2 за лютий 2020 на суму 752 509,44 грн. (т.1, а.с. 146).

Таким чином, суд не приймає заперечення відповідача за зустрічним позовом щодо виконання робіт за спірним актом.

Суд перевірив розрахунки позивача за зустрічним позовом та вважає їх вірними, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що відповідачем за зустрічним позовом заявлено клопотання про зменшення неустойки.

Господарський суд під час розгляду даної справи вважає за необхідне зменьшити заявлену до стягнення неустойку на підставі наступного.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 Господарського кодексу України).

За частинами 1 та 2 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до встановлених господарським судом обставин справи, неустойка у розмірі 535 745,57 грн., розрахована позивачем за зустрічним позовом на підставі Договору та ст. 230 ГК України, є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Отже, постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 по справі №902/417/18 господарський суд вважає за необхідне застосувати саме до вимог про стягнення неустойки, оскільки викладений в ній правовий висновок стосується можливості зменшення будь-якої міри відповідальності за порушення господарського зобов`язання.

Таким чином, з огляду на очевидну неспівмірність заявленої до стягнення суми неустойки, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, господарський суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір неустойки, заявленої до стягнення позивачем за зустрічним позовом на 80%.

Таким чином, задоволенню підлягає неустойка в розмірі 107 149,12 грн.

В іншій частині зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Щодо судового збору.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача за первісним позовом.

Судовий збір за зустрічним позовом, відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача за зустрічним позовом, оскільки застосування положень ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України не є підставою для покладення судових витрат на іншу сторону.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Первісні позовні вимоги Приватного підприємства "Тех-Маш" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення заборгованості у розмірі 253 921, 99 грн. за договором підряду - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Орджонікідзе, буд. 1; ) на користь Приватного підприємства "Тех-Маш" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. І.Мазепи, буд. 22/9, каб.1; ) 222 009,00 грн. основного боргу, 7 479,85 грн. 3% річних, 24 433,14 грн інфляційних втрат, 3 808,83 грн. витрат на сплату судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням чинності.

Зустрічні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Приватного підприємства "ТЕХ-МАШ" про стягнення неустойки в розмірі 535 745,57 грн. за договором підряду - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Тех-Маш" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. І.Мазепи, буд. 22/9, каб.1; ) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Орджонікідзе, буд. 1; ) 107 149,12 грн. неустойки, 8 036,19 грн. витрат на сплату судового збору, про що видати наказ.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 11.07.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко