СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Харків справа №922/4603/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», м.Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене 19.01.2022р. (повний текст підписано 24.01.2022р.) у м.Харкові
у справі №922/4603/21 (суддя Шатерніков М.І.)
за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», м.Харків
про стягнення 51254,79грн.

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», м. Харків (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», м. Харків (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 51254,79грн. вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення місць загального користування (під`їзду у житловому будинку за адресою пр. Науки, 18/9 у м.Харкові) за період жовтень 2015р. - квітень 2016р. включно.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.11.2021р. відкрито провадження у справі №922/4603/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.01.2022р. (повний текст підписано 24.01.2022р.) у справі №922/4603/21 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» були задоволені частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» на користь Позивача 20372,97грн. основного боргу.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту наявності заборгованості у Відповідача перед Позивачем з оплати вартості спожитої за період жовтень 2015р. - квітень 2016р. теплової енергії в розмірі 20372,97грн., оскільки Відповідач як власник нежитлових приміщень у житловому будинку, зобов`язаний брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій, відповідно до своєї частки у майні будинку (Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» є власником нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 706,4кв.м та на 2-му поверсі загальною площею 256,1кв.м., всього загальною площею 962,5кв.м у житловому будинку за адресою пр. Науки, 18/9 у м. Харкові, при цьому, факт користування місцями загального користування у житловому будинку, де розташована його нерухомість, не спростований). Суд зазначив, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від обов`язку оплати вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення місць загального користування, а відтак Відповідач у спірних правовідносинах має сплачувати таку плату, розраховану з дотриманням приписів Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Своєю чергою, часткова відмова у задоволенні позовних вимог зумовлена тим, що зазначені Позивачем у додаткових поясненнях вимоги про стягнення нарахованих на суму боргу (20372,97грн.) 3% річних та інфляційної індексації (складають 30881,82грн.) не взяті судом до уваги, оскільки у позовній заяві Позивачем не було заявлено вказаних вимог та він не скористався правом на своєчасне подання заяви про збільшення їх розміру, вимагаючи стягненню у позовній заяві лише вартості спожитої теплової енергії за період жовтень 2015р. - квітень 2016р. в сумі 51254,79грн.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», не погодившись з ухваленим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 19.01.2022р. у справі №922/4603/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що:

6.1. позовна заява в порушення вимог п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України не була повернута Позивачеві, оскільки:

· позовна заява була підписана представником Позивача, який не мав права представляти інтереси останнього у судовому процесі, з огляду на те, що в довіреності не вказано представництво в господарських судах (зазначено тільки про представництво в судах загальної юрисдикції);

· у тексті позовної заяви відсутнє найменування господарського суду - Господарського суду Харківської області, що є порушенням п.1 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, а також в порушення п.1 ч.1 ст.164 цього Кодексу не має належних доказів відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів Відповідачу опис вкладення не містить будь-якого уточнення поштового відправлення та конкретизації документів, які були відправлені;

· розрахунок нарахувань та розрахунок заборгованості, які є додатками до позовної заяви, не підписані представником Позивача.

6.2. станом на час відкриття судового засідання 19.01.2022р. (ухвалення оскаржуваного рішення суду), жодних доказів повідомлення Відповідача належним чином про дату та час судового засідання матеріали справи не містили, що свідчить про порушення місцевим судом ч.4 ст.120 Господарського процесуального кодексу України;

6.3. додаткові пояснення Позивача, які фактично є заявою про зміну позовних вимог, прийняті судом в порушення п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останні були подані Позивачем після першого судового засідання та без доказів їх направлення Відповідачу, а отже не можуть бути доказом у розумінні ст.91 Господарського процесуального кодексу України;

6.4. внаслідок проведення судового розгляду без участі Відповідача, а також прийняття до розгляду «додаткових пояснень позивача від 19.01.2022р.», останній був позбавлений права заявляти свої заперечення щодо невідповідності «додаткових пояснень» вимогам Господарського процесуального кодексу України та про пропуск Позивачем строків позовної давності. Так, керуючись ст.42 Господарського процесуального кодексу України, Скаржник зазначає про необхідність застосування в розглядуваному випадку строку позовної давності, який до заявлених позовних вимог сплинув у квітні 2019р., що дає підстави для відмови у задоволенні позову.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» у межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, зазначаючи, що:

7.1. згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди загальної юрисдикції утворюють єдину систему, тоді як Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Відтак, Господарський суд Харківської області є судом загальної юрисдикції, а формулювання викладене в довіреності є коректним та відповідає вимогам діючого законодавства, отже представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» мав право підписувати процесуальні документи, брати участь в судовому засіданні та використовувати всі процесуальні права представника згідно діючого законодавства України;

7.2. відсутність в тексті позовної заяви назви Господарського суду Харківської області є суто технічною помилкою, враховуючи, що суд заяву отримав, прийняв до розгляду, відповідний судовий збір був сплачений на реквізити суду, з вказівкою до якого суду, та за якою справою проводилась сплата;

7.3. ухвала суду про відкриття провадження у справі та ухвали суду про оголошення перерви були направлені Відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві: 61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 та яка співпадає з адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи та про дату, час та місце проведення судових засідань у відповідності до п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України;

7.4. наявність підпису представника Позивача на розрахунку нарахувань та розрахунку заборгованості очевидна та міститься в сканованих судом копіях в додатку «Електронний суд» та відповідно матеріалах справи, що оглядався судом в ході їх вивчення.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 25.05.2022р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Гребенюк Н.В.

9. Ухвалою від 26.05.2022р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/4603/21, а ухвалою суду від 16.06.2022р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином (Позивачу - в особистий кабінет в системі «Електронний суд», Відповідачу - на зазначену в апеляційній скарзі електронну адресу: ).

10. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 07.07.2022р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустках члену судової колегії, судді Гребенюк Н.В., відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Істоміну О.А., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022р. у справі №922/4603/21.

11. Враховуючи викладене в п.п.8-10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

13. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» є власником нежитлового приміщення 1-го поверху загальною площею 706,4кв.м та нежитлового приміщення на 2-му поверсі загальною площею 256,1кв.м., всього загальною площею 962,5кв.м. у житловому будинку за адресою: пр. Науки, 18/9 у м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.а.с.8, 9 т.1).

Нежитлові приміщення 1-го та 2-го поверхів загальною площею 962,5кв.м. розташовані у житловому будинку за адресою пр. Науки, 18/9 у м. Харкові з централізованою системою опалення, теплопостачання яких здійснюється Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», у приміщеннях встановлена автономна система опалення.

14. Як зазначено Позивачем та Відповідачем не спростовано, вхід у приміщення 1-го поверху знаходиться з вулиці, вхід в приміщення 2-го поверху - через під`їзд №6 житлового будинку за адресою: пр. Науки, 18/9, в місцях загального користування на сходовій клітині під`їзду встановлені опалювальні прилади системи централізованого опалення - «Польза-3» - 70 секцій, Н-136 в кількості 7 секцій, горизонтально розташовані трубопроводи сі =20 - 2,5м, сі = 32 - 0,4м, вертикально розташовані трубопроводи б = 25 - 3,85м, б = 32 - 16,7кв.м. Квартири в під`їзді з 87 по 113. Означене також підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єкту №ОКТ/419 від 21.12.2015р. та №173/2529 від 18.03.2016р.

15. Як вбачається з матеріалів справи, факт постачання теплової енергії в житловий будинок за адресою: м. Харків, пр. Науки, буд. №18/9 з жовтня 2015р. до квітня 2016р. підтверджується розпорядженнями Харківського міського голови та актами на включення та відключення опалення №173/3003 від 16.10.2015р., №173/9847 від 05.04.2016р., які підписані та скріплені печатками повноважених представників Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку (а.с.а.с.14, 15 т.1).

Місцевим судом встановлено, що у житловому будинку №18/9 по пр. Науки станом на початок опалювального періоду 2015р. - 2016р. місця загального користування були підключені до централізованої системи централізованого опалення всього будинку. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку №18/9 одночасно опалювались місця загального користування.

16. Оскільки система опалення приміщень будинку розташованого за адресою м.Харків, пр. Науки, буд. №18/9, у тому числі й місць загального користування, якими користується Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», підключені до центральної системи централізованого опалення всього будинку, останньому направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію у місцях загального користування у період жовтень 2015р. - квітень 2016р.

Місцевим судом встановлено, що договору на постачання теплової енергії до місць загального користування між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» не укладалося, при цьому, станом на 01.11.2021р. по особовому рахунку Відповідача обліковується заборгованість за безпідставно спожиту теплову енергію на потреби опалення місць загального користування в сумі 20372,97грн., яка утворилася за період жовтень 2015р. - квітень 2016р., обчисленої на підставі даних про кількість (обсяг) спожитої теплової енергії в спірний період згідно діючого тарифу (за жовтень 2015р. (особовий рахунок: 17300-3498-0) на суму 12747,95грн. та (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 587,94грн., а всього за жовтень 2015р. - 13335,89грн.; за листопад 2015р. (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 1068,65грн.; за грудень 2015р. (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 1428,64грн.; за січень 2016р. (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 2201,20грн.; за лютий 2016р. (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 1205,00грн.; за березень 2016р. (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 1083,86грн.; за квітень 2016р. (особовий рахунок: 17300-3498-2) на суму 49,73 грн.).

17. Вказані в п.п.13-16 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

18. Своєю чергою, враховуючи несплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» заборгованості з оплати вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення місць загального користування (під`їзду у житловому будинку за адресою пр. Науки, 18/9 у м.Харкові) за період жовтень 2015р. - квітень 2016р. (включно), нарахованої Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», останнє звернулось з позовними вимогами до суду про стягнення такої суми заборгованості.

19. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів, зокрема, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р., Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007р. та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері.

При цьому, викладені Позивачем у додаткових поясненнях вимоги про нарахування на суму боргу з оплати вартості спожитої теплової енергії 3% річних та інфляційної індексації, не прийняті місцевим судом до уваги, оскільки не були заявлені Позивачем у позовній заяві та останній не скористався правом на своєчасне подання заяви про збільшення розміру позовних вимог.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

20. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

21. Сутність розглянутого спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з оплати вартості наданої Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» теплової енергії на потреби опалення місць загального користування (під`їзду у житловому будинку за адресою пр. Науки, 18/9 у м. Харкові) за період жовтень 2015р. - квітень 2016р. (включно), та застосованих наслідків невиконання (несвоєчасного виконання) таких грошових зобов`язань з оплати у вигляді стягнення нарахованих 3% річних та інфляційної індексації.

22. Беручи до уваги правову природу розглядуваних правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням норм Господарського та Цивільного кодексів України, які регламентують правовідносини у сфері надання послуг, а також іншими відповідними нормативно-правовим/підзаконними актами у сфері теплопостачання.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

23. Матеріали справи свідчать, що відносини між сторонами у спірний період не були врегульовані договором, що, між тим, не скасовує передбачений ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» обов`язок споживача з щомісячного розрахунку за фактично спожиту теплову енергію безвідносно до наявності або відсутності укладеного зі споживачем договору, що відповідає приписам ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, за якими грошове зобов`язання може випливати і з фактичного вчинення дій (надання комунальних послуг та їх споживання, як у даному випадку).

Відтак, за будь-яких обставин, доведений факт надання послуг з опалення у розглядуваний період у світлі згадуваних вище положень ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», приписів ст.ст.525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України не звільняє Відповідача від належного виконання грошових зобов`язань з оплати спожитих послуг, що також узгоджується з правовою позицією, наведеною у загаданій місцевим судом постанові Верховного Суду від 25.03.2019р. у справі №910/12510/17.

24. Згідно з п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (Правила №630) споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Згідно з пунктом 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006р. загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі.

25. Своєю чергою, сутність доводів апеляційної скарги зводиться до порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, при відкритті провадження у справі та розгляду справи по суті.

26. Так, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги в контексті наявних матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне:

26.1. Викладене у довіреності №38-2072/470 від 10.05.2012р. на представництво інтересів Позивача у суді формулювання «у судах загальної юрисдикції» дійсно, як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, відповідає положенню ч.1 ст.3 діючого раніше Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI, тоді як чинний та діючий на момент розгляду справи у суді першої інстанції Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIІІ справді не містить такого формулювання. Так, відповідно до ч.3 ст.17 та ч.2 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIІІ господарський суд першої інстанції є відповідний місцевий окружний господарський суд, однак, оскільки останні досі не були утворені, то відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, Господарський суд Харківської області продовжує здійснення своїх повноважень - тобто назва судового органу, що була запроваджена і діяла під час Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI, дозволяє ідентифікувати формулювання «у судах загальної юрисдикції» як таке, що, зокрема, охоплює можливість здійснення повноважень представника Позивача у такому суді.

26.2. Колегія суддів також погоджується із доводами відзиву на апеляційну скаргу, що аргументи Скаржника про необхідність скасування судового рішення через технічні дефекти позовної заяви (зокрема, відсутня назва суду), виявлення, з`ясування та усунення яких можливе лише до початку розгляду справи по суті, що містять ознаки «надмірного формалізму», не сумісні з вимогами доступу до суду, визначеними у п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., та за своєю сутністю не підпадають під випадки обов`язкового скасування судового рішення, визначених у ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

26.3. Відповідно до ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали суду в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Своєю чергою, згідно з п.5 ч.6 ст.242 цього Кодексу, наявні у матеріалах справи конверти з кореспонденцією суду, направлені за належною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» (вул. Серпова, 4, м. Харків, 61166), зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду з позначкою поштової організації «адресат відсутній за вказаною адресою», є належними доказами вручення таких судових рішень у розумінні п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України - тобто у зв`язку з відсутністю доказів реєстрації юридичної особи в указаний період за іншою адресою або повідомлення суду іншої адреси для кореспонденції, у суду апеляційної інстанції відсутні підстав вважати, що Відповідачу не були забезпечені передбачені ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. гарантії ефективного доступу до суду.

26.4. З оскаржуваного судового рішення не вбачається, що додаткові пояснення Позивача до позовної заяви були кваліфіковані місцевим судом як заява про зменшення позовних вимог, тоді як часткове задоволення стосовно первісної суми позову унеможливлює правомірність аргументів Скаржника про недотримання судом першої інстанції вимог п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції оцінив заявлені та розглядувані позовні вимоги на суму 51254,79грн. та дійшов висновку про їх доведеність на суму 20372,97грн., з урахуванням усіх наявних у справі аргументів. Своєю чергою, судова колегія зазначає, що апеляційна скарга не містить доводів на спростування фактів споживання тепла Відповідачем упродовж спірного періоду в сумі, стягнутій судом.

26.5. З приводу доводів Скаржника про необхідність застосування до заявлених позовних вимог строку позовної давності, судова колегія зазначає, що означені доводи не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки за змістом ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність може бути застосована судом лише за заявою сторони, поданою до суду першої інстанції до ухвалення рішення суду. Між тим, враховуючи, що під час розгляду справи у місцевому суді таке клопотання Відповідачем не заявлялось, тоді як він за висновком судової колегії був повідомлений про розгляд справи належним чином (п.26.3. цієї постанови), аргументи останнього про сплив позовної давності заявлених позовних вимог апеляційним судом не враховуються.

27. Враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями визначених ст.277 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

28. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», м. Харків на рішенням Господарського суду Харківської області від 19.01.2022р. (повний текст підписано 24.01.2022р.) у справі №922/4603/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 19.01.2022р. (повний текст підписано 24.01.2022р.) у справі №922/4603/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентлінк», м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.07.2022р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна