ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/185/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське"

до відповідача 1) Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області

до відповідача 2) Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області

про скасування наказів від 18.06.2019 №1280 та від 16.02.2021 №17-61-ОТГ, скасування записів про державну реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки, визнання права власності на земельні ділянки

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача: Мельничук С.В.

від відповідача 1) Удовиченко Ю.М.

від відповідача 2) не з`явився

Суть спору:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Шпанівське" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до відповідача 1) Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та відповідача 2) Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про скасування наказів від 18.06.2019 №1280 та від 16.02.2021 №17-61-ОТГ, скасування записів про державну реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки, визнання права власності на земельні ділянки.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право власності на земельні ділянки, на яких розміщені існуючі господарські будівлі та двори ПСП "Шпанівське", що виникло у позивача на підставі державного акту від 18.04.1997 про право колективної власності до набрання чинності Земельного кодексу України - 01.01.2002, збереглося у підприємства, як правонаступника КСП, і після цієї дати. Це право власності перейшло до підприємства в силу закону і не припиняється. Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було зареєстровано право державної власності на спірні земельні ділянки, а згодом на підставі рішень Шпанівської сільської ради відповідач-1 виніс накази про передачу вказаних земель у комунальну власність.

Позивач, серед іншого зауважує, що 18.04.1997 Шпанівська сільська рада народних депутатів Рівненського району Рівненської області на підставі її рішення №247 від 11.04.1997 видала Колективному сільськогосподарському підприємству "Шпанівське" (місцезнаходження - с. Шпанів) Державний акт на право колективної власності на землю серії РВ №00031 і передала у колективну власність 1922,9 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №23. При цьому, відповідно до експлікації земельних угідь, які передаються у колективну власність КСП "Шпанівське", що є частиною технічної документації по передачі земель в колективну власність, складеної Рівненською філією Інституту землеустрою 15.05.1997, у колективну власність передано сільськогосподарські землі під виробничими будівлями і дворами площею 44,0 га.

У зв`язку з перетворенням КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до ПСП "Шпанівське" із визначенням останнього правонаступником усіх прав та обов`язків КСП, між ними підписано передавальний баланс станом на 01.07.2000 та акт прийому-передачі від 12.08.2000, за змістом яких у власність правонаступника колективного сільськогосподарського підприємства - ПСП "Шпанівське" перейшли земельні ділянки, які відповідно до Державного акту на землю Серія РВ 00031 від 18.04.1997 перебували у колективній власності та не підлягали розпаюванню, зокрема: земельна ділянка орієнтовною площею 14,0 га, розташована за адресою с. Великий Олексин, Рівненський р- н. Рівненська обл., для обслуговування існуючих господарських будівель та дворів; земельна ділянка орієнтовною площею 0,12 га, розташована за адресою с. Малий Олексин, Рівненський р-н, Рівненська обл., для обслуговування існуючий господарських будівель та дворів.

Зазначені земельні ділянки у ПСП "Шпанівське" не вилучались, право власності на них у визначеному законом порядку не припинялось.

Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області зареєстровано право державної власності на них, а згодом на підставі рішень Шпанівської сільської ради від 31.05.2019 №497 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області винесло накази від 18.06.2019 №1280 та від 16.02.2021 №17-61-ОТГ про передачу у комунальну власність вказаних земельних ділянок державної власності на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно з додатками. Передача вказаних земельних ділянок із державної у комунальну власність була оформлена актами приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 18.06.2019 та від 16.02.2021.

Рішенням Шпанівської сільської ради від 16.04.2021 №235 вирішено прийняти земельні ділянки та зареєструвати за Шпанівською сільською радою право комунальної власності на них.

У подальшому Державним реєстратором Шпанівської сільської ради Чернацькою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу):

1. індексний номер 58302288 від 24.05.2021 про реєстрацію права комунальної власності за Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області на земельну ділянку, кадастровий номер :01:037:0168, загальною площею 0,117 га, розташованою на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

2. індексний номер 48380135 від 23.08.2019 про реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою в особі Шпанівської сільської ради на земельну ділянку, кадастровий номер :01:038:0020, загальною площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

За КСП "Шпанівське", його правонаступником - ПСП "Шпанівське" не було зареєстровано право власності на земельні ділянки під господарськими будівлями і дворами. Проте це не позбавляє власника права на землю, так як, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Статтею 140 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для припинення права власності на землю: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк.

Позивач вважає , що відсутні будь-які рішення відповідачів, або ж інших уповноважених органів, щодо припинення права власності підприємства на спірні земельні ділянки.

Як стверджує відповідач-1 спірні земельні ділянки були віднесені ним до земель державної форми власності на підставі попередньої звітності та проведеної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою, на які не оформлено право власності чи користування на землю правонаступником реорганізованого колишнього КСП, в землі запасу вказаної сільської ради під господарськими будівлями і дворами.

Водночас право власності на належні підприємству на праві власності земельні ділянки, на переконання позивача:

кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області,

безпідставно та всупереч вимогам закону було зареєстровано за державою - в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, а згодом за територіальною громадою в особі Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

В обґрунтування наявності підстав для визнання за підприємством права власності на спірні земельні ділянки позивач вказує, що абзацом 3 частини другої статті 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. При переході права власності на земельні ділянки від КСП "Шпанівське" до його правонаступника - ПСП "Шпанівське" (2000 рік) чинним на той час законодавством не передбачалось обов`язку державної реєстрації права власності на земельні ділянки, позаяк таке право підтверджувалось Державним актом.

У нормативно правове обгрунтування позову заявник зазначає, що згідно з частиною третьою статті 3 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зареєструвавши за собою право власності на землю, відповідачі тим самим не визнають право власності позивача на вказані земельні ділянки.

У ч. 4 ст. З Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" (чинний з 01.01.2013); п 7 Розділу X Перехідних положень ЗК України; п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форм державного акта про право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою (державні акти), і котрі видані до набрання чинності Земельним кодексом України від 25.10.2001 та Законом України "Про Державний земельний кадастр", є дійсними. Тобто, до 2013 року право власності на землю підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку.

За таких обставин, підприємство володіє та користується спірними земельними ділянками на законних підставах, однак здійснити державну реєстрацію права власності не вбачається за можливе за наявності чинних записів про право комунальної власності, що і стало підставою звернення до суду із заявленими вимогами.

Тому позивач просить суд:

- визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, від 16.02.2021 №17-61-ОТГ та акти приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 та від 16.02.2021 в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельних ділянок: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га.

- скасувати записи про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинивши право комунальної власності на такі земельні ділянки;

- визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" право власності на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради.

04.05.2022 від Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області надійшов відзив на позов. Звертає увагу, що відповідно до рішення Шпанівської сільської ради №458 від 28.12.2001 року про вилучення та передачу земельної ділянки постійного користування та земель загального користування колективної власності КСП "Шпанівське", прийнятого на підставі клопотання КСП" Шпанівське та матеріалів про вилучення земель постійного користування (земель державної власності) та земель загального користування КСП "Шпанівське", у зв`язку з припиненням його діяльності і зняття з державного реєстру відповідно до розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 26.10.2001 року №681, припинено право постійного користування та землями загального користування КСП "Шпанівське" площею 598,3 га, в тому числі:

Землями резервного фонду на площі 54,2 га;

Землями водного фонду на площі 227,9 га;

Землями лісового фонду на площі 38,8 га;

Землями загального користування, всього 180,4 га;

Землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історичного призначення на площі 97,0 га;

Виділено вилучені земельні ділянки загальною площею 432,1 га до земель запасу Шанівської сільської ради, в тому числі, під господарськими будівлями і дворами, і прогонами - 38,0 га.

Відповідно до статтей 22, 23 Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради УРСР (ВВР), 1991, N 10, ст. 98, у редакції, що діяла станом на дату ніби то передачі спірних земельних ділянок від КСП Шпанівське до ПСП Шпанівське) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянйи в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Відповідач -1 зауважує, що у матеріалах даної судової справи відсутній державний акт на право власності на вказані земельні ділянки ПСП "Шпанівське", правонаступника КСП "Шпанівське".

Оскільки правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право власності на земельні ділянки, розміщені під господарськими будівлями і дворами, загальною площею 44,0 га не існує, долучені до матеріалів справи позивачем баланс на 1 липня 2000 року та акт прийому-передачі від 12.08.2000 року, на переконання відповідача-1 не може свідчити про те, що відбувся перехід права колективної власності на земельні ділянки КСП "Шпанівське", яке припинилося, до його правонаступника ПСП "Шпанівське".

На момент передачі із державної у комунальну власність рішення щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду Головним управлінням не приймалися. Крім того, на момент звернення директора ПСП "Шпанівське" із заявами від 25.01.2016 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 49 років ПСП "Шпанівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (для обслуговування господарських будівель і споруд) на території Шпанівської сільської ради, площею 14,0 га та та 0, 1170 га., дані земельні ділянки обліковувалися землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Згідно чинного законодавства, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. На момент подання Головним управлінням відзиву на позовну заяву належним розпорядником зазначених у даній позовній заяві земельних ділянок являється виключно відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позову.

11.05.2022 від Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" надійшла відповідь на відзив. У загальному вважає необґрунтованими заперечення відповідача-1 та хибними його тлумачення як положень чинного законодавства так і фактичних обставин справи. Підтримує позицію, викладену у позовній заяві.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 03 травня 2022 р. на 11:00 год.

Ухвалою від 03.05.2022 підготовче засідання відкладено на 18 травня 2022 р. на 11:10 год. Продовжено Шпанівській сільській раді Рівненського району Рівненської області строк для підготовки письмового відзиву на позов до 14 травня 2022 року.

17 травня 2022 від Шпанівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі її представника за наявними доказами.

Ухвалою від 18 травня 2022 року відкладено підготовче засідання на 01 червня 2022 року на 10:00 год.

Ухвалою від 01.06.2022 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 17 червня 2022 р. на 10:40 год.

17.06.2022 р. розпочато розгляд справи по суті. Представники позивача та відповідача-1 надали свої усні пояснення, які стосуються предмету спору. Також судом досліджено письмові докази, які містяться у справі.

Під час слухання справи виникла необхідність оголосити перерву у судовому засіданні на іншу дату - 13.07.2022 р. на 11:00 год.

13 липня 2022 року учасники справи виступили у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

18 квітня 1997 року Шпанівська сільська рада народних депутатів Рівненського району Рівненської області на підставі рішення №247 від 11.04.1997 (арк.с. 25) видала Колективному сільськогосподарському підприємству "Шпанівське" (місцезнаходження - с. Шпанів) Державний акт на право колективної власності на землю серії РВ №00031 і передала у колективну власність 1922,9 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №23 (арк.с. 20-21).

Відповідно до експлікації земельних угідь, які передаються у колективну власність КСП "Шпанівське", що є частиною технічної документації по передачі земель в колективну власність, складеної Рівненською філією Інституту землеустрою 15.05.1997, у колективну власність передано сільськогосподарські землі під виробничими будівлями і дворами площею 44,0 га (арк.с. 27-33).

Протоколом №1 зборів співвласників майна /майнових паїв/, що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян колишніх членів реорганізованого КСП "Шпанівське" Рівненського району Рівненської області від 25.03.2000 (присутніх 595 співвласників майна), вирішено реорганізувати КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до юридичної особи - приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське", яке являється правонаступником КСП (арк.с. 53).

У зв`язку з перетворенням КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до ПСП "Шпанівське" із визначенням останнього правонаступником усіх прав та обов`язків КСП, розпорядженням Голови Рівненської районної державної адміністрації від 02.06.2000 №375 зареєстровано зміни та доповнення до статуту приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" із відображенням у ньому інформації щодо правонаступництва (арк.с.54).

Між КСП "Шпанівське" та ПСП "Шпанівське" підписано передавальний баланс станом на 01.07.2000 та акт прийому-передачі від 12.08.2000, за змістом яких у власність правонаступника колективного сільськогосподарського підприємства - ПСП "Шпанівське" перейшли земельні ділянки, які відповідно до Державного акту на землю Серія РВ 00031 від 18.04.1997 перебували у колективній власності та не підлягали розпаюванню, зокрема: земельна ділянка орієнтовною площею 14,0 га, розташована за адресою с. Великий Олексин, Рівненський р- н. Рівненська обл., для обслуговування існуючих господарських будівель та дворів; земельна ділянка орієнтовною площею 0,12 га, розташована за адресою с. Малий Олексин, Рівненський р-н, Рівненська обл., для обслуговування існуючий господарських будівель та дворів (арк.с. 59-62).

Відповідно до заяви ПСП "Шпанівське" як правонаступника КСП "Шпанівське", останнього на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 26.10.2001 №681 виключено з Державного реєстру України (арк.с. 63-64).

У подальшому на підставі рішення Шпанівської сільської ради від 31.05.2019 №497 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області винесло накази від 18.06.2019 №1280 та від 16.02.2021 №17-61-ОТГ про передачу у комунальну власність земельних ділянок державної власності на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно з додатками (арк.с. 91-98). Серед них: земельна ділянка кадастровий номер :01:037:0168, загальною площею 0,117 га, розташована на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області; земельна ділянка кадастровий номер :01:038:0020, загальною площею 14,0089 га, розташована на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Передача вказаних земельних ділянок із державної у комунальну власність була оформлена актами приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 18.06.2019 та від 16.02.2021, укладеними між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області та Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Рішенням Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 16.04.2021 №235 вирішено прийняти земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності та зареєструвати за Шпанівською сільської ради Рівненського району Рівненської області право комунальної власності на вказані вище земельні ділянки (арк.с. 105).

У зв`язку з цим, Державним реєстратором Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацькою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу):

1. індексний номер 58302288 від 24.05.2021 про реєстрацію права комунальної власності за Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області на земельну ділянку, кадастровий номер :01:037:0168, загальною площею 0,117 га, розташованою на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

2. індексний номер 48380135 від 23.08.2019 про реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою в особі Шпанівської сільської ради на земельну ділянку, кадастровий номер :01:038:0020, загальною площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. (арк.с. 99-110).

Позивач зазначає, що ПСП "Шпанівське" створене в процесі реформування КСП "Шпанівське" шляхом приєднання КСП "Шпанівське" до нової юридичної особи - ПСП "Шпанівське", яке є правонаступником КСП "Шпанівське" (п. 1.5 Статуту).

Згідно з відомостями, що містяться у Проекті роздержавлення земель, у колективну власність передано 1832,6 га земель, що підлягають паюванню (сільськогосподарські угіддя), а також 64,2 га земель, що не підлягають паюванню (несільськогосподарські угіддя), а саме: під господарськими будівлями та дворами 44,0 га, під господарськими шляхами і прогонами 20,2 га.

Земельні ділянки кадастровий номер :01:037:0168, загальною площею 0,117 га, кадастровий номер :01:038:0020, загальною площею 14,0089 га сформовані із масиву земель під господарськими будівлями та дворами, які належали КСП "Шпанівське" на праві колективної власності відповідно до державного акту на право колективної власності на землю Серія PB №00031 .

На вказаних земельних ділянках знаходяться об`єкти нерухомості (нежитлові риміщення), право власності на які в порядку правонаступництва перейшли до ПСП "Шпанівське", зареєстроване у передбаченому законом порядку, що підтверджується відповідним листом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (арк.с. 159-162).

А саме, на земельній ділянці кадастровий номер ::01:037:0168 площею 0,117 га, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, наявний об`єкт нерухомого майна: будівля млина, що перебуває у приватній власності Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське", адреса об`єкта Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Малий Олексин, вул. Лесі Українки, буд. 17. Підставою для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 03.06.2009 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 27.05.2009 №150.

На земельній ділянці кадастровий номер :01:038:0020 площею 14,0089 га, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, розташовані такі об`єкти нерухомого майна, що перебувають у приватній власності Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське":

- будівля контори, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 16Б. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 03.06.2009 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 27.05.2009 №150;

- будівля бані-сауни, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р- н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18Б. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №12;

- сіновал, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18о;

- модуль, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18д;

- будівля майстерні по ремонту техніки, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18д. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №9;

- кормоцех, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18ж;

- автовагова, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-м. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №15;

- будівля гаража, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-г. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №10;

- будівля гаража-складу, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-г. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №13;

- будівля зерноскладу (літ. Д-1), адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-м. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №16;

- будівля складу тракторної бригади, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-н. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 03.06.2009 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 27.05.2009 №150;

- будинок механізаторів тракторної бригади, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18н. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 03.06.2009 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 27.05.2009 №150;

- конюшня, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18е;

- свинарник, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18з;

- корівник, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18є;

- телятник №2, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18й;

- телятник №2, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18л;

- будівля телятника чотирьохрядного, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18к. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №14;

- будівля піднавісу пилорами,адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-о. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №11;

- телятник №1, адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18і;

- будівля зерноскладу (ліг. Г-1), адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-м. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №15;

- будівля зерноскладу (літ. В-1), адреса об`єкта: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Великий Олексин, вул. Шевченка (вул. 70 років Жовтня), буд. 18-м. Підстава для реєстрації Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 09.02.2011 було рішення Виконавчого комітету Шпанівської сільської ради від 26.01.2011 №16.

У якості доказів реєстрації права власності за позивачем на згадані об`єкти нерухомості до матеріалів справи подано копії свідоцтв про право власності на нерухоме майно та відповідні витяги про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (арк.с.111-158).

Позивач зауважує, що чинні на момент видачі державного акту норми законодавства не вимагали реєстрації речових прав на землю. Підстави припинення права власності на землю визначались статтею 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 та статтею 140 Земельного кодексу України від 25.10.2001. Із врахуванням статей 140, 142 Земельного кодексу України ПСП "Шпанівське" не зверталося до уповноважених органів влади із заявою про добровільну відмову від права власності на земельні ділянки та не укладало угоди про передачу права власності на земельну ділянку державній або ж комунальній власності. Приймаючи оскаржувані накази та акти відповідачем-1, та відповідач-2 здійснюючи державну реєстрацію права комунальної власності, порушили право власності позивача на спірні земельні ділянки, яке підлягає захисту в порядку статей 152, 153, 155 Земельного кодексу України.

Тому позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, у якому просить:

1. Визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, від 16.02.2021 №17-61-ОТГ та акти приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 та від 16.02.2021 в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельних ділянок: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га.

2. Скасувати записи про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради () на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинивши право комунальної власності на такі земельні ділянки.

3. Визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" () право власності на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

31.01.2018 Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", згідно з яким було доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 01.02.2018, забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України; передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок; здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Указом Президента України №449 від 15.10.2020 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" КМУ доручено:

1) активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність;

2) опрацювати питання щодо стимулювання оформлення територіальними громадами права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, передані з державної власності;

3) вжити в установленому порядку заходів щодо врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю під час передачі у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких громадянам надано дозволи на розроблення документації із землеустрою;

4) забезпечити супроводження законопроектів щодо фінансової підтримки фермерських господарств, удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, встановлення прозорого процесу проведення електронних земельних аукціонів;

5) вжити в установленому порядку заходів щодо прискорення створення, функціонування та розвитку національної інфраструктури геопросторових даних України.

16.11.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин", п.1 якої постановлено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити:

1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;

2) передачу з 17 листопада 2020 року земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

3) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліків земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди (емфітевзису) таких земельних ділянок відповідно до ст.117 Земельного кодексу України;

4)передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 року документацію із землеустрою не подано на затвердженая до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

5) у разі відмови органів місцевого самоврядування від підписання акта приймання- передачі земельних ділянок, зазначених у підпункті 1 цього пункту, вжиття заходів до включення відповідних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на виставляються на земельні торги з урахуванням вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та акту приймання - передачі від 18.06.2019 за № 17-1280-16-19-СГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність та наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та акту приймання - передачі від 16.02.2021 №17-61-ОТГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" відбулася передача вищезазначених земельних ділянок сільськогосподарського призначенні із державної власності у комунальну власність Шпанівській територіальній громаді, в особі Шпанівської сільської ради.

Відповідно до ст. 4 Господарсько-процесуального кодексу право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У ст. 5 Господарсько-процесуального кодексу зазначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Ч. 3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно приписів ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права.

Згідно Постанови Верховної Ради України "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" від 13 березня 1992 року та Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій від 15.05.1992 року Державного комітету України по земельним ресурсам проекти роздержавлення і приватизації земель складаються по тих сільськогосподарських підприємствах і організаціях, землі яких підлягають передачі в колективну і приватну власність (п. 1.2). П. 1.3. на території сільської, селищної Ради народних депутатів формується резервний фонд земель. Ці землі залишаються у державній власності. 1.4. У колективну власність громадян передаються землі колективних сільськогосподарських підприємств. Площа цих земель визначається як різниця між загальною площею земель сільськогосподарських підприємств, кооперативів, товариств і площею земель, які залишаються у приватній та державній власності громадян і у державній власності (резервний фонд земель, лісовий фонд, водний фонд тощо).

Державний акт на право колективної власності КСП "Шпанівське" серія РВ №00031 від 18.04.1997 року видано на землі 1922,9 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно рішення Шпанівської сільської ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області від 11 квітня 1997 року №247.

Протоколом №1 зборів співвласників майна /майнових паїв/, що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян колишніх членів реорганізованого КСП "Шпанівське" Рівненського району Рівненської області від 25.03.2000 (присутніх 595 співвласників майна), вирішено реорганізувати КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до юридичної особи - приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське", яке являється правонаступником КСП (арк.с. 53).

У зв`язку з перетворенням КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до ПСП "Шпанівське" із визначенням останнього правонаступником усіх прав та обов`язків КСП, розпорядженням Голови Рівненської районної державної адміністрації від 02.06.2000 №375 зареєстровано зміни та доповнення до статуту приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" із відображенням у ньому інформації щодо правонаступництва (арк.с.54).

Відповідно до положень статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Таким чином, саме Велика Палата Верховного Суду є спеціально створеним колегіальним органом Верховного Суду, метою діяльності якого є забезпечення однакового застосування судами норм права.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 чітко вбачається, що у зазначеній постанові сформульовано уточнюючий висновок щодо питання застосування положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" і пунктів 6, 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118, саме з метою врегулювання розбіжностей у питанні реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства та переходу прав такого підприємства на землю до його правонаступника.

Так, зокрема у пунктах 7.12, 7.23, 7.33 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду викладено такі висновки:

"Статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається. Водночас помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником цієї новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства, але така помилка не є підставою правонаступництва.

Навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП "8 Березня" шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП "8 Березня" автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників".

Отже, у питанні реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства та переходу прав такого підприємства на землю до його правонаступника врахуванню підлягає остання правова позиція, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі майна радгоспів. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом: забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Випадки набуття права власності на земельні ділянки встановлені у ЗК України, серед яких визначено можливість внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу. Судом встановлено, що КСП "Шпанівське" було передано в колективну власність 1922,9 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Акту серія РВ №00031 від 18.04.1997 року згідно рішення Шпанівської сільської ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області від 11 квітня 1997 року №247.

Згідно з положеннями частини 6 статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" у разі перетворення (як вид реорганізації) одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Однак за змістом частини 2 статті 23 та частини 1 статті 31 зазначеного Закону, окрім суду, рішення про реорганізацію шляхом перетворення КСП у ПСП має право приймати виключно вищий орган самоврядування КСП - загальні збори.

Внаслідок перетворення КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до ПСП "Шпанівське" до останнього перейшли усі майнові права і обов`язки колишнього КСП "Шпанівське", а тому суд приходить до висновку, що до позивача перейшло право власності на обидві спірні земельні ділянки, які охоплюються межами Державного акта на право колективної власності на землю серія РВ 00031 від 18.04.1997.

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні та інші природні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами ст.ст. 4, 5 Земельного кодексу України, завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, земля, як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. ст. 14, 19 Конституції України). Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-2510ц15.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, цивільним та земельним законодавством, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

За змістом норм статей 1, 2, 3, 157, 158, 159, 163, 167, 168 Земельного кодексу УРСР, що затверджений постановою Всеукраїнського центрального виконкому 29.11.1922, земля належала до державної власності (як єдиної визнаної згідно з законодавством форми власності) та надавалась в користування за рішенням відповідного органу, який від імені держави виконував повноваження (функції) з розпорядження землею. Метою ж землевпорядкування було впорядкування існуючих та новостворених землекористувачів відповідно до їх прав на землю, а оформлення та видачі документів із землевпорядкування мало посвідчувальний, однак не правовстановлюючий характер.

Крім цього за змістом норм Земельного кодексу УРСР в редакції закону від 08.07.1971, Земельного кодексу України від 18.12.1990 та від 25.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями (до набуття чинності змін з 01.01.2013) порядок передачі та набуття права користування (постійного користування) на землі державної власності сільськогосподарського призначення протягом дії вказаних законів не змінювався - правовстановлюючий характер мало рішення органу, до повноважень якого належало розпорядження відповідними землями, про передачу земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення в користування (постійне користування), яке було підставою для набуття прав на цю ділянку, а оформлення цього права з видачею, зокрема державного акта, мало посвідчувальний характер (зокрема, статті 4, 16, 20 Земельного кодексу УРСР в редакції закону від 08.07.1971 тощо). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.01.2020 у справі № 916/2675/20.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний ЗК України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Крім того, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" визнаються державою.

Стаття 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин , визначала особливий правовий механізм переходу прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будівлю і споруду, які розміщені на цій земельній ділянці.

Так, частина перша статті 120 ЗК України (у відповідній редакції) передбачала, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Разом з тим при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка розглядається, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших.

У постанові ВП ВС від 16.06.2020 № 689/26/17 (14-47цс20), вказується, що наведений підхід підтверджується також і ретроспективним аналізом норм законодавства щодо переходу прав на земельну ділянку у випадку відчуження права власності на нерухоме майно. Радянське законодавство оперувало терміном "основні фонди". Термін "нерухомість" і класифікація майна на нерухоме та рухоме були відображені в Основах цивільного законодавства Союзу РСР і республік від 31 березня 1991 року (введених в дію з 1 січня 1992 року). Так, відповідно до частини другої статті 4 цих Основ майно поділяється на нерухоме та рухоме; до нерухомого майна належать земельні ділянки і "все, що міцно з ними зв`язано", як-от: будівлі, споруди тощо, а до рухомого належить майно, переміщення якого можливе без неспіврозмірної шкоди його призначенню.

У межах даної справи судом встановлено, що земельні ділянки, на яких розташовані приміщення зерноскладів, телятників, корівника, свинарника, конюшні та інші наведені вище будівлі належні позивачу, відносяться до земель колективної власності КСП "Шпанівське" відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія РВ 00031 від 18 квітня 1997 року , затвердженого Шпанівською сільською радою народних депутатів, згідно рішення Шпанівської сільської ради народних депутатів від 11 квітня 1997 року, доказів припинення його дії не надано, а, отже, правовідносини за ним не припинились.

Пунктом 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що земельні право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, на підставі Указу Президента України № 62 від 29 січня 2001 року "Про щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" та наказу № 62 від 14.03.2001 затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільгосппідприємств".

Реорганізація КСП "Шпанівське" шляхом приєднання до ПСП "Шпанівське" відбувалась на підставі Указів Президента України та рішень Кабінету Міністрів України.

Відповідно Указу Президенту України N 1529/99 від 03.12.1999 та актів прийнятих на його виконання все майно і майнові права колишнього КСП "Шпанівське", в тому числі і землі колективної власності визначені Державним актом на право колективної власності на землю серія РВ 00031 були передані ПСП "Шпанівське", яке продовжувало використовувати їх в своїй діяльності.

При цьому майно і майнові права відповідно до зазначеного указу були передані від КСП "Шпанівське" до ПСП "Шпанівське" в серпні 2000 року, що відображено в передавальному балансі станом на 01 липня 2000 року та акті від 12.08.2000. Земля яка була у власності КСП "Шпанівське" відповідно до державного акту в балансі КСП останнього не відображалась оскільки не мала оціночної вартості, тому і в передавальному балансі ПСП "Шпанівське" вона не визначалась.

В п.4 Указу Президенту України N 1529/99 від 03.12.1999 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", вказується на необхідність розробки та запровадження, починаючи з 2000 року, порядок відображення в балансах сільськогосподарських підприємств вартості землі, що перебуває у їх власності, в обліку - площі орендованої землі, у собівартості сільськогосподарської продукції - орендної плати, а також удосконалити статистичну звітність щодо діяльності господарств приватного сектора, забезпечити у двомісячний строк підготовку та прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів, що випливають з цього Указу.

Така методика Кабінетом Міністрів України в період реформування КСП "Шпанівське" визначена не була. Між тим, згідно цього Указу колективна земля de iure і de facto передавалась у власність реформованого ПСП "Шпанівське".

Таким чином відповідно до зазначеного Указу в 2000 році все майно і майнові права в тому числі і земля згідно правонаступництва в порядку реорганізації перейшло від КСП "Шпанівське" до ПСП "Шпанівське".

Правові відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовано положеннями Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (надалі - Закон №755-IV).

Державна реєстрація базується на таких основоположних принципах: врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно Законом №755-IV; об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до Закону №755-IV; відкритість та доступність відомостей Єдиного державного реєстру.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та їх оцінку, господарський суд констатує, що не підтверджено належними та допустимими доказами вибуття спірних земельних ділянок ані з власності юридичної особи позивача, ані зі спільної власності громадян - співвласників земельних ділянок.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом, соціальну спрямованість економіки (ч. 4 ст. 13 Конституції України).

Основний Закон Українигарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41 Конституції України).

У ст. 22 Земельного кодексу України вказано, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

КСП "Шпанівське" отримало Державний акт на право колективної власності на землю площею 1922,9 га (до складу яких входять і спірні земельні ділянки).

Підстави припинення права власності на земельну ділянку визначені уст. 28 Земельного кодексу України та уст. 140 Земельного кодексу України. Перелік цих підстав є вичерпним.

Відповідно дост. 28 Земельного кодексу України, право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) відчуження (продажу) земельної ділянки Раді народних депутатів; 3) викупу земельної ділянки для державних або громадських потреб; 4) припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6 - 8 статті 27 цього Кодексу. Право власності на землю може бути також припинено у випадках, зазначених у статті 114 цього Кодексу. Припинення права власності на земельну ділянку у випадках, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, провадиться за рішенням відповідної Ради народних депутатів. В разі незгоди власника земельної ділянки у випадку, передбаченому пунктом 3, а також при вилученні земельної ділянки відповідно до пункту 4 частини першої цієї статті, припинення права власності на землю провадиться в судовому порядку.

Статтею 140 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку визначались: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Документи, які б підтверджували підстави припинення права власності позивача на спірні земельні ділянки у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 7 Розділу ХПерехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Про відсутність обов`язкових вимог приписів щодо переоформлення права власності на землю зазначалося у п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", відповідно до якого раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (постанова втратила чинність 03.06.2013).

Крім того, Законом України "Про Державний земельний кадастр" (чинний з 01.01.2013) встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, і котрі видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Положення п. 6 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди визнано неконституційним за рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005.

Як зазначалося вище та вбачається з матеріалів справи позивач зберіг це право і після зміни законодавства.

А відтак, зміни в земельному законодавстві після видачі позивачу Державного акта на право колективної власності на землю серія РВ 00031, відсутність у новому законодавстві колективної форми власності, не можуть бути підставою для припинення колективної власності на землю.

Також, згідно з приписами ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

За змістом ст. 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм у їх сукупності можна зробити висновок, що прийняття органом виконавчої влади ненормативного акта породжує виникнення правовідносин, що пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних правовідносин. Тобто рішення органу виконавчої влади є підставою виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 Положення Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №15 від 14.01.2015 (надалі - Положення) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з п. 25-1 п. 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Також, згідно з п. 31 п. 4 вказаного Положення, Держгеокадастр розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання (п. 9 Положення).

Як зазначалось вище, належні сільськогосподарському підприємству земельні ділянки були віднесені відповідачем-1 до земель державної форми власності на підставі попередньої звітності та проведеної інвентаризації земель під час здійснення землеустрою, однак без врахування Державного акта на право колективної власності на землю серія РВ00031.

Відповідно до ст. 152, 155 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбаченихзаконом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55, ст. 124 Конституції України.

У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Рішення органу виконавчої влади у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Суд погоджується із твердженням позивача, що відповідачем не було надано доказів припинення права колективної власності на земельні ділянки та підстав для прийняття рішення у вигляді наказів "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, від 16.02.2021 №17-61-ОТГ та актів приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 та від 16.02.2021 в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельних ділянок: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування наказів "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, від 16.02.2021 №17-61-ОТГ та актів приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 та від 16.02.2021 в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельних ділянок: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га - підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування записів про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 та, розташованої на території Шпанівської сільської ради; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинивши право комунальної власності на такі земельні ділянки - суд звертає увагу на наступне.

Судом враховано, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року, яка діяла на час прийняття оскаржених рішень та звернення з позовом у цій справі) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 вищевказаного Закону викладено у новій редакції.

Так, відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч.3 ст. 26 Закону (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діє на час ухвалення рішення у даній справі), на відміну від положень ч.2 ст. 26 Закону у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав,наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи вищевикладене, з огляду на задоволення судом позовної вимоги про визнання незаконними та скасування наказів "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, від 16.02.2021 №17-61-ОТГ та актів приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 та від 16.02.2021 в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельних ділянок: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га - задоволенню підлягають і позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинивши право комунальної власності на такі земельні ділянки.

Відносно позовної вимоги про визнання за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" право власності на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради, суд зазначає наступне.

Право позивача як власника земель ґрунтується на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ 00031 від 18.04.1997р., і становить поняття "майно", яке підпадає під захист статті 1 Першого протоколу (див., mutatis mutandis, рішення від 24 червня 2003 року у справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. the United Kingdom), заява № 44277/98, пункти 32-35).

У рішенні по справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що одноосібний власник може вважати себе потерпілим від втручання в його особисті права за ст. 1 Першого протоколу в результаті дій, спрямованих проти нього.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивача не було позбавлено належного йому Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ 00031 від 18.04.1997р., то невизнання факту належності йому спірних земель є фактично "позбавленням" його власності у розумінні статті 1 Першого протоколу та ця дія фактично анулює юридичну підставу, на якій виникло первісне право користування на землю, що становить втручання в зазначене право. У будь-якому випадку, в контексті цієї справи застосовуються ті самі принципи, незалежно від того, чи становило відповідне втручання "позбавлення власності", чи ні. Зокрема, цей захід повинен бути законним і спрямованим на досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами землекористувача (див., серед багатьох інших джерел, зазначене вище рішення у справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. the United Kingdom), та справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України, з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини, зі створенням передумов для зменшення заяв до Європейського суду з прав людини проти України регулюється Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", яка кореспондується зі ст.11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до другого речення частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції держава може втручатися в права суб`єктів власності і позбавити їх майна в розумінні Протоколу, але таке втручання не може суперечити інтересам суспільства і здійснюється лише на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Будь-яке втручання держави у власність має відповідати вимозі про наявність законної мети - інтересів суспільства.

Концепція "майна", в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном"".

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що право власності на земелю також є майном в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мирне володіння яким гарантується статтями 1, 8, 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 02.11.04 у справі "Трегубенко проти України" вказано, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Таким чином, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

При цьому, принцип спільної юридичної долі нерухомого майна та земельної ділянки, на якій це майно розміщене, закріплений наведеними законодавчими нормами, зумовлений невіддільністю нерухомого майна від земельної ділянки, на якій воно розміщене, і яка фактично є його частиною, та має на меті дотримання законних прав та інтересів власника нерухомого майна, а також забезпечення можливості реалізації ним відповідних правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

З переходом до позивача від колективного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" права власності на розташовані на спірній земельній ділянці будівлі і споруди до позивача перейшло від цього колективного сільськогосподарського підприємства і право власності на спірні земельні ділянки.

Однак на даний час спірні земельні ділянки віднесені до комунальної власності Шпанівської сільської ради, яка не довела правомірності набуття нею права комунальної власності на спірні земельні ділянки колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське", а це означає про невизнання відповідачем права власності на спірні земельні ділянки за позивачем.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, з огляду на вищенаведені норми земельного законодавства та матеріали справи, спірні земельні ділянки не можуть бути об`єктами права комунальної власності.

Отож позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спірні земельні ділянки в судовому порядку.

Враховуючи встановлений судом факт неправомірного передання спірних земельних ділянок в комунальну власність та наявність у ПСП "Шпанівське" права власності на спірні землі, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" права власності на земельні ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради; кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради, відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ 00031 від 18.04.1997 р.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 10 920,00 грн. та витрати на правову допомогу 10 000,00 грн.

Відповідачі не надали попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, судові витрати понесені позивачем у виді судового збору, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обох відповідачів у рівних частинах.

При цьому суд зауважує, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем викладено декілька окремих позовних вимог, а саме:

- Визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність":

1) від 18.06.2019 №1280, та акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність до цього наказу від 18.06.2019 - в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельної ділянки: кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га.

2) від 16.02.2021 №17-61-ОТГ, та акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність до цього наказу від 16.02.2021 - в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельної ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га.

- Скасувати записи про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради () у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на земельні ділянки:

1) кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

2) кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області,

та припинити право комунальної власності на дані земельні ділянки.

- Визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" () право власності на земельні ділянки:

1) кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

2) кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Вбачається, що фактично позивачем ПСП "Шпанівське" викладено чотири самостійні позовні вимоги немайнового характеру: визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, та від 16.02.2021 №17-61-ОТГ, також акти приймання-передачі земельної ділянки до них; скасувати записи про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради () у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на земельні ділянки кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, та кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, припинивши право комунальної власності на дані земельні ділянки.

Також викладено дві позовні вимоги майнового характеру : Визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" () право власності на земельні ділянки:

1) кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області;

2) кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2022 рік встановлюють у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2 481,00 гривень.

Отже, розмір судового збору за розгляд однієї позовної вимоги немайнового характеру становить 2 481,00 грн.

Таким чином, при зверненні із позовом позивач повинен був сплатити судовий збір в загальній сумі 20 844,00 грн. А саме, за чотири окремі позовні вимоги немайнового характеру по 2 481,00 грн., всього 9 924,00 грн. За дві позовні вимоги майнового характеру про визнання права власності - 10 920,00 грн. (виходячи із вартості земельних ділянок) (68000,00 грн. + 660000,00 грн. = 728000,00 грн. х 1,5% = 10 920 грн.).

Згідно квитанції №60579554 від 24.01.2022 р. ПСП "Шпанівське" сплачено 10 920,00 грн. за майнові вимоги про визнання права власності.

Недоплаченими лишилися 9 924,00 грн.

Оскільки ПСП "Шпанівське" при зверненні до суду було недоплачено судовий збір у розмірі 9 924,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути дану суму із позивача у дохід державного бюджету.

Керуючись статтями 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 18.06.2019 №1280, та акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019 - в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельної ділянки: кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 16.02.2021 №17-61-ОТГ, та акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 16.02.2021 - в частині передачі у комунальну власність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (Шпанівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області) земельної ділянки: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га.

4. Скасувати запис про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради () у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку: кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, номер запису про право власності/довірчої власності 42097138 від 24.05.2021, та припинити право комунальної власності Шпанівської сільської ради () на земельну ділянку кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

5. Скасувати запис про державну реєстрацію права комунальної власності Шпанівської сільської ради () у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку: кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, номер запису про право власності 32948706 від 23.08.2019, та припинити право комунальної власності Шпанівської сільської ради () на земельну ділянку кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

6. Визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" (вул.Шевченка, буд.16Б, с.Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35302, ) право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:037:0168, площею 0,117 га, розташовану на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

7. Визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством "Шпанівське" (вул.Шевченка, буд.16Б, с.Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35302, ) право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:038:0020, площею 14,0089 га, розташовану на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

8. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" (вул.Шевченка, буд.16Б, с.Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35302, ) у дохід Державного бюджету України - 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвненськ.м.тг/22030101, код отримувача за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA3017527 , Код класифікації доходів бюджету 22030101).

9. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд.37, м.Рівне, 33013, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" (вул.Шевченка, буд.16Б, с.Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35302, ) - 10 422 (десять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 00 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

10. Стягнути з Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (вул. Шкільна, буд.1, с.Шпанів, Рівненський район, Рівненська область, 35301, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Шпанівське" (вул.Шевченка, буд.16Б, с.Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35302, ) - 10 422 (десять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 00 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

11. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2022 року.

Суддя Бережнюк В.В.