РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2022Справа № 910/625/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Софі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт ОК"

про стягнення 49619,14 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт ОК" (далі - Відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Софі" (далі - Позивач) боргу та санкцій за договором поставки №502 від 23.06.2020 у сумі 49619,14 грн у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити поставлений йому товар.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі двічі надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2 Б).

З залученого до матеріалів справи конверта у якому направлялася ухвала суду у даній справі Відповідачу, вбачається, що конверт з ухвалою повернувся не врученим із відміткою пошти «адресат відсутній».

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем як постачальником та Відповідачем як покупцем було укладено Договір поставки №502 від 23.06.2020 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставляти, а покупець приймати й оплачувати на умовах, у строки та в порядку передбаченому даним Договором поліграфічні матеріали.

За умовами п. 3.4 Договору датою поставки/отримання партії товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця.

Розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочення платежу. При цьому, покупець здійснює оплату кожної поставленої партії товару не пізніше 30-го календарного дня, з дати отримання товару (п. 4.3 Договору).

Сторони погодили у п. 9.1 Договору, що цей договір набуває чинності в день підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2021 (або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому). Датою підписання вважається дата, зазначена на першій сторінці Договору. Якщо одна зі сторін не заявить письмово про припинення дії Договору за 30 днів до закінчення терміну його дії, то договір вважається продовженим на кожний наступний рік.

Доказів припинення Договору у матеріалах справи немає, а отже його чинність презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Так, Позивачем було здійснено поставку товару Відповідачу загальною вартістю 41101,51 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи підписаними сторонами видатковою накладною №3584 від 01.10.2020, товарно-транспортною накладною №Р3584 від 01.10.2020.

Позивач зазначає, що Відповідачем було сплачено лише частину отриманого ним товару у сумі 40000 грн, що підтверджується копією банківської виписки, разом з тим, не сплаченою лишилася сума 37101,51 грн.

Матеріали справи не містять доказів протилежного, і також не містять доказів наявності у Відповідача претензій по кількості чи якості поставленого товару.

У зв`язку із невиконанням Відповідачем свого обов`язку повністю оплатити поставлений йому Позивачем товар у встановлені п. 4.3 Договору строки, останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Факт наявності у Відповідача заборгованості за Договором у сумі 37101,51 грн Позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і Відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.3 Договору за прострочення оплати за товар, покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня), відповідно до розміру неоплаченої суми, за кожен день прострочення, до повного розрахунку, але не більше 5% від загальної вартості прийнятих ним товарів.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що Відповідачем в установлені Договором строки не було сплачено Позивачу спірну суму заборгованості.

З розрахунку Позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму прострочення 37101,51 грн нараховано Відповідачу:

- на підставі пункту 6.3 Договору пеню у сумі 6563,38 грн (у період з 31.10.2020 до 12.01.2022),

- на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у сумі 4618,60 грн (у період з листопада 2020 по грудень 2021 року) та 3% річних у сумі 1335,65 грн (у період з 31.10.2020 до 12.01.2022).

Заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних і фінансових санкцій, Відповідачем суду надано не було.

Судом перевірені надані позивачем розрахунки вищевказаних сум штрафних та фінансових санкцій, з приводу чого суд зазначає наступне.

Розділ V Цивільного кодексу України окремо регулює питання пов'язані з визначенням та порядком обчислення строків.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦКУкраїни).

Як вже згадувалося раніше, за умовами п. 4.3 Договору розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочення платежу. При цьому, покупець здійснює оплату кожної поставленої партії товару не пізніше 30-го календарного дня, з дати отримання товару.

Як вбачається з видаткової накладної №3584 товар за Договором було отримано Відповідачем 01.10.2020, тобто 30 денний строк на оплату вартості товару відповідно до ст. 253 ЦК України починає свій перебіг з 02.10.2020.

Таким чином, 30-й день строку на оплату товару у Відповідача закінчився 31.10.2020, то відповідно, першим днем прострочки виконання грошового зобов`язання у Відповідача є 01.11.2020.

Суд, здійснивши власний перерахунок штрафних та фінансових санкцій, з урахуванням наведеного вище, зазначає, що з Відповідача підлягає стягненню 6551,21 грн пені та 1335,15 грн 3% річних, а в решті цих сум суд відмовляє, заявлені до стягнення 4618,60 грн інфляційні втрати підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, у які Позивачем включено судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 126, 129, ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Принт ОК" (м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 13/2 Б; ідентифікаційний код 40246641) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Софі" (м. Київ, вул. Червоноткацька, 44; ідентифікаційний код 36346548) 37101 (тридцять сім тисяч сто одну) грн. 51 коп боргу, 6551 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) грн 21 коп. пені, 1335 (одну тисячу триста тридцять п`ять) грн 15 коп. 3% річних, 4618 (чотири тисячі шістсот вісімнадцять) грн 60 коп. інфляційних втрат, 2480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн 37 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.