ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/574/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія»
до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
про стягнення 78238,59 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» (далі позивач) до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі відповідач) про стягнення 78238,59 грн., з яких 69998,93 грн. основний борг, 5524,90 грн. інфляційні втрати, 2714,76 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки зернових культур від 03.06.2021 № 16-21-06 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у визначений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 17.05.2022 для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 31.05.2022 та встановлено відповідачу строк до 14.06.2022 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором поставки зернових культур від 03.06.2021 № 16-21-06 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у визначений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3 % річних.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адреси їх місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки зернових культур від 03.06.2021 № 16-21-06 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених цим договором, поставляти відповідачу покупцю протягом строку дії цього договору - зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо (далі продукція), а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити поставлену продукцію (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1, 2.3 договору ціна на продукцію, що поставляється за цим договором встановлюється у додаткових угодах, що укладаються сторонами протягом строку дії цього договору і є його невід`ємними частинами. Загальна сума договору складається з загальної вартості продукції поставленої постачальником та прийнятої покупцем на умовах цього договору протягом строку його дії.

Пунктом 5.1, 5.2 договору передбачено, що оплата поставленої продукції здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника вказаний в цьому договорі. Оплата за поставлену продукцію здійснюється на умовах відстрочення платежу - протягом 20 банківських днів з моменту фактичної поставки продукції на склад покупця, що підтверджується на товарно-транспорній накладній підписом уповноваженої особи покупця про прийняття продукції та за умови надання постачальником всіх документів передбачених п. 4.6 цього договору та виконання постачальником умов п. 4.7 цього договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представника сторін і діє до 31 грудня 2021 року включно, але у будь - якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, що залишились не виконаними на момент припинення дії договору (п. 9.1 договору).

Між сторонами у справі укладено додаткову угоду від 03.03.2021 № до договору, якою сторони погодили ціну, обсяг та період поставки продукції, а саме: кукурудза обсягом 300 тон, ціна за тонну з ПДВ 8300 грн., період поставки 04.06.-18.06.2021, адреса поставки: Київська обл., Тетіївський р-н, с. Стадниця, вул. Заводська, 1.

Позивач на виконання умов договору згідно видаткової накладеної від 05.06.2021 № 52, яка підписана в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, поставив відповідачу товар на суму 269998,93 грн.

В матеріалах справи наявна завірені копії товарно-транспортної накладної від 05.06.2021 серії РКТ № 5050621.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач 24.09.2021 частково оплатив поставлений товар по видатковій накладеній від 05.06.2021 № 52 в сумі 200000 грн.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар по видатковій накладеній від 05.06.2021 № 52 в повному обсязі не виконав, то за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 69998,93 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар по видатковій накладеній від 05.06.2021 № 52, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 69998,93 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 69998,93 грн. основаного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми за загальний період прострочення з липня 2021 року по січень 2022 складають 5524,90 грн., 3% річних з простроченої суми за загальний період прострочення з 02.07.2021 по 15.02.2022 складають 2714,76 грн.

Згідно ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Положеннями ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за видатковою накладеною від 05.06.2021 № 52.

Відповідно до п. 5.2 договору оплата за поставлену продукцію здійснюється на умовах відстрочення платежу - протягом 20 банківських днів з моменту фактичної поставки продукції на склад покупця, що підтверджується на товарно-транспорній накладній підписом уповноваженої особи покупця про прийняття продукції та за умови надання постачальником всіх документів передбачених п. 4.6 цього договору та виконання постачальником умов п. 4.7 цього договору.

З огляду на зазначене, та враховуючи положення п. 5.2 договору, прострочення щодо здійснення розрахунку за поставлений товар за видатковою накладеною від 05.06.2021 № 52 починається з 07.07.2021 (з урахуванням вихідних та святкових днів у 2021 році).

Разом з тим, зазначене не вплинуло на обґрунтованість вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат, а тому вимога про стягнення 5524,90 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом, з урахуванням заявленого позивачем періоду нарахування 3% річних та з урахуванням вихідних та святкових днів згідно розпорядження Кабінету міністрів України «Про перенесення робочих днів на 2021 році» від 30.09.2020 № 1191-р, стягненню підлягають 3% річних в розмірі 2581,61 грн. В решті заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 133,15 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача в розмірі 69998,93 грн. перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 69998,93 грн. основного боргу, 5524,90 грн. інфляційних втрат, 2581,61 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог про стягнення 133,15 грн. 3 % річних суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

В прохальній частині позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Згідно наведеного в позовній заяві попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи складаються з витрат на сплату судового збору у сумі 2481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1400 грн.

Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Між позивачем (далі клієнт) та адвокатом Остапенко Є.С. (далі адвокат) укладено договір про надання адвокатських послуг від 09.02.2022 (далі договір про надання адвокатських послуг), відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надати правову (юридичну) допомогу захисту інтересів клієнта з питань стягнення заборгованості на користь клієнта з Державного підприємства спиртової та лікеро- горілчаної промисловості «Укрепирт» в суді першої інстанції та подальшому примусовому виконанню рішення суду, а клієнт зобов`язався сплатити адвокату гонорар у сумі 2% від суми заборгованості 69998,93 грн. за договором від 03.06.2021 № 16-21-08 в розмірі 1400 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання адвокатських послуг клієнт сплачує адвокату гонорар, який визначений в п. 1 цього договору протягом двох календарних днів з дня підписання цього договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок адвоката.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом трьох років (п. 5.1 договору про надання адвокатських послуг).

Позивач згідно платіжного доручення від 11.02.2022 № 66 сплатив на користь адвоката 1400 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Наведена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Розмір адвокатського гонорару, порядок його обчислення та сплати має бути чітко прописаний в договорі про надання правової допомоги.

Як встановлено судом, умовами договору про надання адвокатських послуг сторони визначили, що розмір винагороди (гонорару) складає 1400 грн.

Тобто, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вигляді фіксованої суми. Тому розмір гонорару є визначеним (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Судом від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів звернення відповідача до суду з відповідним клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи, відповідач суду не надав.

Суд зазначає, що однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу.

Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист.

Для такого захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивачу необхідно витрачати свій час та кошти, докладати зусиль для захисту своїх порушених прав/інтересів.

Тому цілком розумно та справедливо, коли особа, на користь якої вирішено спір, у повній мірі отримує від винної сторони (сторони, яка порушує права та призвела до виникнення спору) компенсацію своїх витрат, понесених для того, щоб захистити свої права/інтереси, які, відповідно, порушуються/не визнаються, оспорюються саме відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 126, 129,165, 178, 232-233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 78238,59 грн., з яких 69998,93 грн. основний борг, 5524,90 грн. інфляційні втрати, 2714,76 грн. 3% річних задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська обл., 07400, ідентифікаційний код 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» (вул. Еспланадна, 2, кв. 33, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 43933994) 69998 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 93 коп. основного боргу, 5524 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн. 90 коп. інфляційних втрат, 2581 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят одну) грн. 61 коп. 3 % річних, 2476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 78 коп. витрат по сплаті судового збору, 1397 (одну тисячу триста дев`яносто сім) грн. 62 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 133,15 грн. 3 % річних відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 07.07.2022.

Суддя Ю.В. Подоляк