ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 липня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/650/22

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56", ідентифікаційний код 03448860, вул. Західна Окружна, 1, м. Хмельницький, 29016,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", ідентифікаційний код 33757711, вул. Енергетиків, буд. 65, м. Канів, Черкаська обл., 19000

про стягнення 4 548 573,60 грн

ВСТАНОВИВ:

11.07.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява від 01.07.2022 Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" 4 548 573,60 основного боргу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору субпідряду від 13.08.2020 № 13-08/20-ОД в частині неоплати виконаних робіт.

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки, ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, які додаються до позовної заяви, які не повністю дотримано позивачем.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, згідно з вимогами ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України "ДСТУ 4163:2020", який прийнято з наданням чинності з 01 вересня 2021 року наказом від 01.07.2020 №144 Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" "Про прийняття та скасування національних стандартів", відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Так, на поданих ксерокопіях документів не міститься обов`язковий реквізит - дата засвідчення копій.

Крім того, у позові позивачем зазначено, що до позовної заяви додано копії письмових доказів, оригінали яких наявні у відповідача. Отже, суддя доходить висновку, що оскільки оригіналів документів у позивача немає, то в нього відсутня можливість належним чином засвідчити відповідність копії письмового доказу оригіналу, з урахуванням цього, копії виготовлено з порушенням вимог абз. 2 ч. 5 ст. 91 ГПК України (Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення).

З огляду на викладене, такі ксерокопії не є доказами у розумінні ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України, оскільки не засвідчені належним чином.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Таке клопотання має відповідати вимогам, викладеним в ч. 2 ст. 81 ГПК України.

Крім того, в позовній заяві позивач як на підтвердження викладених обставин посилається на акт звірки взаєморозрахунків, втім до позову такого акту не надає.

Отже, позивачем не дотримано приписи п. 5 ч. 3 ст. 162 та ч. 2 ст. 164 ГПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, базується на суму судового збору, який становить 68 250,83 грн, а також витрати на правову допомогу, розмір яких буде заявлено до початку розгляду справи по суті.

Суддя доходить висновку, що таке повідомлення за своєю суттю не є попереднім (орієнтовним) розрахунком, відповідно до якого можна встановити орієнтовний розмір судових витрат, які очікує понести позивач.

Згідно з ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Ч. 2 ст. 161 ГПК України визначено, що заявами по суті справи є, зокрема, позовна заява.

Відтак, господарський суд доходить висновку, що позивачем порушено вимоги п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За ч. 3-4 ст. 174 ГПК України - якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 01.07.2022 Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56" залишити без руху.

У строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- на виконання ч. 2 ст. 164 ГПК України надати належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви із вказанням всіх необхідних реквізитів та засвідчені особою, в якої містяться оригінали таких доказів, що передбачено ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України, із зазначенням - в кого саме оригінал якого доказу знаходиться, що передбачено п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України;

- на виконання ч. 2 ст. 164 ГПК України надати всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (зокрема, акт звірки взаєморозрахунків, на який міститься посилання в позовній заяві);

- на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя З.В. Зарічанська