ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022м. ХарківСправа № 922/5071/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківськоої міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 347275,81 грн.
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт", м. Харків, про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Людвіга Свободи, ріг пр. Перемоги в м. Харкові, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 та за період з 01.01.2020 по 31.07.2021, в загальному розмірі 347275,81 грн. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі № 922/5071/21 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26.01.2022 о 13:45 год.

Ухвалою господарського суду від 09.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/5071/21 до судового розгляду по суті на 02.03.2022 о 12:30 год.

Рух справи також висвітлено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 28.06.2022 представник позивача не з`явився, до канцелярії суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх. № 5942).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом задоволено клопотання представника відповідача від 17.06.2022 про надання доступу до справи (вх. № 5673).

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.06.2022, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 470/10 «Про надання земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об`єктів» надано ТОВ «Моноліт» Будівельний альянс» земельну ділянку по пр. Людвіга Свободи, ріг пр. Перемоги у м. Харкові загальною площею 0,4948 га.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою (позивач) та ТОВ «Моноліт» Будівельний альянс», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний альянс «Моноліт» (відповідач, орендар) укладено договір оренди землі від 27 грудня 2011 року, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у місті Харків в Державному реєстрі земель від 30 грудня 2011 року за № 00273.

Відповідно до умов вищезазначеного договору, з урахуванням додаткової угоди від 12 квітня 2019 року, відповідачу передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,4948 га по пр. Людвіга Свободи, ріг пр. Перемоги у м. Харкові із земель житлової та громадської забудови для завершення будівництва житлового будинку (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) строком до 31.12.2019.

Відповідно до акту приймання-передачі від 05.01.2012, земельну ділянку передано в оренду орендарю

Згідно з пунктами 9 додаткової угоди № 3 від 06 липня 2017 року та додаткової угоди від 12 квітня 2019 року до договору оренди землі розмір орендної плати зай земельну ділянку на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки цієї землі і складає 143700,30 грн. Розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становить 11975,03 грн.

П. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 10 договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки, визначеної законодавством, за затвердженим Кабінетом Міністрів України формами.

Нормативна грошова оцінка земель за 2018, 2019, 2020 роки не індексувалася.

Отже, як вказує позивач, орендар за період з 01.09.2018 по 30.09.2020 повинен був сплатити орендну плату - 143700,30 грн.

П. 21 договору оренди передбачено, що після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі.

Згідно пп. «л» п. 31 договору оренди неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором.

Пунктом 1.3 рішення сесії Харківської міської ради від 18.03.2020 № 2079/20 "Про внесення змін до рішення 31 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.11.2019 № 1814/19 «Про бюджет міста Харкова на 2020 рік» зазначено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (СОVID-19)» не нараховується та не сплачується за період з 1 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Як вказує позивач, у зв`язку з неповернення земельної ділянки до земель запасу міста після закінчення строку дії договору оренди, відповідач на виконання п.п. «л» п. 31 договору оренди землі зобов`язаний сплатити Харківській міській раді плату за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.2020 до 01.08.2021 в розмірі 203575,51 грн.

Позивач зазначає, що згідно з листом ГУ ДПС у Харківській області від 30.09.2021 № 25576/5/20-40-04-03-11 Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт", м. Харків (податковий номер 37190924) сплачено орендної плати за землю з юридичних осіб за 2018 рік - 0 грн., 2019 рік - 0 грн., за 2020 рік - 0 грн., за 2021 (станом на 27.09.2021) - 0 грн.

Отже, заборгованість зі сплати орендної плати за користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт", м. Харків земельною ділянкою по пр. Людвіга Свободи, ріг пр. Перемоги у м. Харкові загальною площею 0,4948 га відповідно до договору оренди землі від 27.12.2011 за № 00273 за період з 01.01.2019 по 31.12.202019 складає 143700,30 грн. та заборгованість зі сплати за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.2020 по 31.07.2021 складає 203575,51 грн.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати та за межами строку дії договору оренди землі, зазначене стало підставою для звернення Харківською міською радою до господарського суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.01.2019 по 31.12.202019 та за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.07.2021.

Доказів сплати орендної плати за договором оренди від 27.12.2011 за вказаний позивачем період, в добровільному порядку відповідачем суду надано не було. Також не було надано заперечень до вимог позивача або контррозрахунку суми заборгованості з орендної плати за договором оренди від 27.12.2011.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Ст. 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення міститься і в ст. 173 ГК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, як орендарем своїх зобов`язань зі сплати орендної плати у повному обсязі за договором оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 123 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

В силу ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка, плата за землю справляється відповідно до чинного законодавства.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Ст. 2 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Ч.ч. 1-3 ст. 21 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Обов`язок своєчасної сплати за землю передбачено ст. 96 ЗК України, відповідно до якої землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельних податок або орендну плату (п. «в»).

Відповідно до п. 10 договору оренди, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки, визначеної законодавством, за затвердженим Кабінетом Міністрів України формами.

Як вказує позивач, нормативна грошова оцінка земель за 2018, 2019, 2020 роки не індексувалася.

Перевіривши розрахунок позивача, враховуючи, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем без належної сплати за землю в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено нарахування заборгованості по орендній платі за договором оренди від 27.12.2011 за період з 01.01.2019 по 31.12.202019 та за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.07.2021, в загальному розмірі 347275,81 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати з оплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 165, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт" (61052, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м. Конституції, 7, ) 143700,30 грн. - заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Людвига Свободи, ріг пр. Перемоги в м. Харкові відповідно до договору оренди від 27.12.2011 за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 та 203575,51 - грн. заборгованості зі сплати за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.2020 по 31.07.2021, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 5209,14 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Харківська міська рада (61003, м. Харків, м. Конституції, 7, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт" (61052, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7, ).

Повне рішення складено 08.07.2022.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/5071/22