ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокуСправа № 11/19 (912/3558/21)
Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії суддів: головуючого Кабакової В.Г., суддів Бестаченко О.Л. та Коваленко Н.М. розглянувши у справі №11/19 від 02.04.2010 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар`єр" (далі - ВАТ "Кіровоградський кар`єр"), вул. Шевченка, буд. 23, с. Соколівське, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27641,

за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., у відкритому судовому засіданні справу №11/19(912/3558/21)

за позовом Приватного підприємства "ІНАУДІТ", вул. Автолюбителів, буд. 5, м. Кропивницький, 25028

до Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар`єр", вул. Шевченка, буд. 23, с. Соколівське, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27641

про визнання права власності та зобов`язання передати майно,

Представники учасників справи участі не брали.

Постановою від 26.10.2015 господарський суд визнав ВАТ "Кіровоградський кар`єр" банкрутом. Відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута ВАТ "Кіровоградський кар`єр". Призначив ліквідатором банкрута ВАТ "Кіровоградський кар`єр" арбітражного керуючого Стіфутіна І.В.

27.10.2015 (номер публікації: 24333, дата публікації 27.10.2015 14:14) на вебсайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднене повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ВАТ "Кіровоградський кар`єр".

21.12.2021 до суду надійшла позовна заява ПП "ІНАУДІТ" від 17.12.2021 (вх №3558/21 від 21.12.2021) з такими вимогами: визнати за ПП "ІНАУДІТ" право власності на автомобіль марки КРАЗ 256Б1, Самоскид-С, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 та зобов`язати ВАТ "Кіровоградський кар`єр" передати автомобіль власнику.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 25.11.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою виконати зобов`язання по договору купівлі-продажу №1/09А від 12.01.2009 та передати товар, зазначений у п. 1.1. Договору. Відповіді на лист позивач не отримав, що розцінює як відмову від виконання умов договору та не визнання права власності за позивачем на майно, тому згідно ст. 392 ЦК України звернувся до суду.

Ухвалою від 28.12.2021 позовну заяву ПП "ІНАУДІТ" залишено без руху, постановлено ПП "ІНАУДІТ" усунути, встановлені при поданні позовної заяви, недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 17.01.2022 судом прийнято позовну заяву ПП "ІНАУДІТ" до розгляду в межах справи №11/19 про банкрутство ВАТ "Кіровоградський кар`єр". Постановлено позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 14.02.2022 о 12:00 год. Судом встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 14.02.2022 закрито підготовче провадження у справі №11/19(912/3558/21) та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.03.2022 о 15:00 год.

03.02.2022 ліквідатором ВАТ "Кіровоградський кар`єр" арбітражним керуючим Стіфутіним І.В. подано суду відзив з запереченнями проти позову. У відзиві міститься відмітка про його отримання 01.02.2022 директором ПП "ІНАУДІТ". Ліквідатором у відзиві зазначено, що після проведеної інвентаризації, все виявлене майно банкрута включено до ліквідаційної маси і 07.06.2018 продано на аукціоні в якості цілісного майнового комплексу. Автомобіль, що є предметом позову, не виявлено ні фактично ні по документам підприємства. До ліквідаційної маси такий транспортний засіб не увійшов. Також, ліквідатором зазначено, що фотокопія квитанції до прибуткового касового ордеру №3 про передачу 9300,00 грн не містить відомостей про те, хто саме приймав ці кошти від імені ВАТ "Кіровоградський кар`єр", а саме: підписи в квитанціях не містять інформації про головного бухгалтера та касира.

Відповідь на відзив у визначені ухвалою від 17.01.2022 строки не подано.

Ухвалою від 14.02.2022 судом закрито підготовче провадження у справі №11/19(912/3558/21) та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2022 о 15:00 год.

У зв`язку з введенням в країні воєнного стану, 10.03.2022 судове засідання у даній справі не проводилось, про що було розміщено відповідне оголошення на сайті суду.

Ухвалою від 30.05.2022 суд призначив судовий розгляд по суті у справі № 11/19(912/3558/21) на 05.07.2022 об 11:00 год.

05.07.2022 засобами електронного зв`язку (з КЕП) від ліквідатора арбітражного керуючого Стіфутіна І.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

05.07.2022 суд розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 05.07.2022 сторони процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористались, уповноважених представників не направили, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №11/19(912/3558/21) в судовому засіданні 05.07.2022 за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 05.07.2022 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступні обставини.

12.01.2009 між ВАТ "Кіровоградський кар`єр" (продавець) та ПП "ІНАУДІТ" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу №1/09А (далі - Договір, а.с. 5-6 справи №11/19(912/3558/21)), за умовами якого продавець продає, а покупець купує колісний транспортний засіб (ТЗ) марка та модель - КРАЗ 256Б1, тип ТЗ - самоскид-С, рік випуску - 1989, державний номер - НОМЕР_1 , особливі відмітки - шасі (рама) № НОМЕР_2 (п. 1.1. Договору).

Право власності продавця на товар підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 15.09.2004 року (п. 1.2. Договору).

Вартість товару складає 9300,00 грн з ПДВ (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору, покупець здійснює оплату товару протягом 3-х банківських днів після виставлення продавцем рахунку шляхом перерахування на розрахунковий рахунок або внесення в касу продавця зазначеної у п. 2.1. Договору суми.

В п. 4.1. Договору сторони погодили, що право власності на товар переходить від продавця до покупця після здійснення оплати та підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар по акту прийому-передачі після оплати покупцем його вартості, визначеної п. 2.1. договору (п. 5.2. Договору).

Договір вступає в силу з дня його підписання і дійсний до виконання зобов`язань за даним Договором (п. 7.2. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 12.01.2009 ВАТ "Кіровоградський кар`єр" прийнято від ПП "ІНАУДІТ" 9300,00 грн, підстава - за самоскид КРАЗ 256Б1 згідно дог.1/09А від 12.01.2009 (а.с. 7).

25.11.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою №11/1 виконати зобов`язання по договору купівлі-продажу №1/09А від 12.01.2009 та передати автомобіль.

Відповіді на лист позивач не отримав, що розцінює як відмову від виконання умов договору та не визнання права власності за позивачем на майно, тому згідно ст. 392 ЦК України звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України (ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За умовами ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач звернувся до суду з вимогою визнати за ним право власності на рухоме майно та зобов`язати відповідача передати майно.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Можливість виникнення права власності за рішенням суду Цивільним кодексом України передбачено лише у статтях 335 і 376. У всіх інших випадках, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Таким чином, набуття права власності, відповідно до ст. 328 ЦК України - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення суб`єктивного права власності на певні об`єкти, під час застосування цієї норми необхідним є встановлення, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27.01.2016 у справі №6-1912цс15).

Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності, згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, є оспорювання або не визнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

За змістом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача, а також - належності обраного способу судового захисту.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав, зокрема, прав суб`єктів господарювання, визначений частиною 2 статті 16 ЦК України та частиною 2 статті 20 ГК України, однак, не є вичерпним і суд може захистити цивільне право іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права (частина 2 статті 16 ЦК України та частина 2 статті 20 ГК України) підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що є частиною національного законодавства з 1997 року, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, тобто такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України відповідно до Постанов від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11 та від 15.04.2015 у справі № 6-55цс15.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, направивши відповідачу лист №11/1 від 25.11.2021 з вимогою передати автомобіль згідно Договору та не отримавши відповіді на вказаний лист, вважає, що відповідач відмовився виконати умови Договору та не визнає право власності на спірне майно позивача.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позов заперечує наявність у власності ВАТ "Кіровоградський кар`єр" автомобіля зазначеного у позові - КРАЗ 256Б1, рік випуску - 1989, державний номер - НОМЕР_1 .

За умовами Договору право власності продавця на товар підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 15.09.2004 року (п. 1.2. Договору).

Однак, позивачем не подано суду таких доказів на підтвердження права власності ВАТ "Кіровоградський кар`єр" на транспортний засіб КРАЗ 256Б1, рік випуску - 1989, державний номер - НОМЕР_1 .

Також, позивачем не надано доказів реєстрації відповідного транспортного засобу за ВАТ "Кіровоградський кар`єр" чи перереєстрації ТЗ за ПП "ІНАУДІТ" згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

Також за умовами Договору (п. 4.1., п. 5.2.) право власності на товар переходить від продавця до покупця після здійснення оплати та підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар по акту прийому-передачі після оплати покупцем його вартості, визначеної п. 2.1. договору.

Однак, позивачем акт приймання - передачі ТЗ КРАЗ 256Б1, рік випуску - 1989, державний номер - НОМЕР_1 не подано.

Вказані обставини свідчать про не доведення позивачем переходу до нього права власності на КРАЗ 256Б1, рік випуску - 1989, державний номер - НОМЕР_1 .

Більше того, ПП "ІНАУДІТ" наявність у відповідача підтвердженого права власності на спірне майно також не доведено.

В матеріалах справи №11/19 про банкрутство ВАТ "Кіровоградський кар`єр" міститься Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №27625264 від 29.06.2010 (а.с. 122-135 т.11) з якого вбачається майно ВАТ "Кіровоградський кар`єр", що згідно договору застави майнових прав від 25.07.2007 з Кіровоградською філією ВАТ "ВіЕйБІ Банк", перебувало у заставі, в т.ч. інший транспортний засіб Краз-251Б, номер об`єкта НОМЕР_1 .

Згідно норм ст. 17 Закону України "Про заставу" (в редакції чинній на дату укладення Договору), заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

В разі якщо транспортний засіб, що є предметом Договору купівлі-продажу від 12.01.2009 та транспортний засіб, що є об`єктом обтяження за Договором застави майнових прав від 25.07.2007 є одним і тим самим, ВАТ "Кіровоградський кар`єр" не мав права його відчужувати без згоди заставодержателя.

Також, з матеріалів справи №11/19 (а.с. 120-122 т. 49) вбачається, що за відомостями майнових активів ВАТ "Кіровоградський кар`єр" станом на 01.10.2015 обліковується Краз-256-В залишковою вартістю 789,97 грн.

Однак, предметом Договору купівлі-продажу від 12.01.2009 є КРАЗ 256Б1, рік випуску - 1989, державний номер - НОМЕР_1 , а не Краз-251Б, номер об`єкта НОМЕР_1 , що був об`єктом обтяження чи Краз-256-В, що обліковувався за відомостями майнових активів.

Як вищезазначено судом, ПП "ІНАУДІТ" не доведено наявність у ВАТ "Кіровоградський кар`єр" підтвердженого права власності на спірне майно.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПП "ІНАУДІТ" про визнання права власності на автомобіль марки КРАЗ 256Б1, Самоскид-С, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 та зобов`язання ВАТ "Кіровоградський кар`єр" передати автомобіль власнику, безпідставні та задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати простою кореспонденцією:

- Приватному підприємству "ІНАУДІТ" (вул. Автолюбителів, буд. 5, м. Кропивницький, 25028)

- ВАТ "Кіровоградський кар`єр" (вул. Шевченка, буд. 23, с. Соколівське, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27641),

- Приватному підприємству "Енергопромстрой" (25028, м. Кіровоград, вул. Автолюбителів, 5);

- Публічному акціонерному товариству "Концерн Галнафтогаз" (79056, м. Львів, вул. Пластова, 1);

- Концерну "Південруда" (49027, м. Дніпропетровськ, вул. Фучика, 1а);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Нові промислові технології" (02140, м. Київ, вул. Б.Гмирі, 1/2, офіс 166);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Депозит Гарант" (26005, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 47, кв. 2);

- Приватному підприємству "Терра 2011" (25013, м. Кіровоград, вул. 50 років жовтня, 20, кв.55);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сприяння" (25006, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 47);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сприяння" яка здійснює управління активами пайового венчурного інвестиційного фонду "МЕГАСТРОЙ" недиверсифікованого виду закритого типу (25006, м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 47);

- Приватному підприємству "Мерида" (25009, м. Кіровоград, вул. Курортна, 12);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Роса" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27);

- Приватному підприємству "Грановіт" (Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Свердлове, вул. Молодіжна, 67);

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Грантрейд" (м. Кіровоград, вул. Автолюбителів, 5);

- Відкритому акціонерному товариству "Кіровоградське будівельно-монтажне управління №5" (25013, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 20, кв.55)

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" (25006, м. Кіровоград, просп. Комуністичний, 1б);

- Приватному підприємству "Будівельна основа" (25006, м. Кіровоград, просп. Комуністичний, 1б);

- Приватному підприємству "Юліус" (25013, м. Кіровоград, вул. Карла Маркса, 38/33);

- Приватному підприємству "Автомир" (25006, м. Кіровоград, просп. Комуністичний, 1б);

- Державному підприємству "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" (51402, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 44)

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Скіфія-Транс" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80, к.410);

- Державному воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загіну Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 223а);

- представнику працівників боржника гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Шляхом направлення електронною поштою:

- Кіровоградському міськрайонному центру зайнятості - ;

- Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, як правонаступнику кредиторів - Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді Кіровоградської області - ;

- Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як правонаступнику Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, - , ;

- ГУ ДПС у Кіровоградській області (як правонаступнику ГУ ДПС у Кіровоградській області, ГУ ДФС у Кіровоградській області та Кіровоградської ОДПІ) - ; ;

- прокурору Кіровоградської області - ;

- Соколівській сільській раді - електронною поштою: ;

- Державній службі геології та надр України - ;

- управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області - ;

- Державному управлінню охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області - ;

- Територіальному управлінню Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області - ; ;

- Обласному комунальному виробничому підприємству "Дніпро-Кіровоград" - ;

- Відкритому акціонерному товариству "Кіровоградобленерго" - .

Ліквідатору - арбітражному керуючому Стіфутіну І.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 та на поштову адресу.

Повне рішення складено 12.07.2022.

Головуючий суддя В.Г. Кабакова

Суддя О.Л. Бестаченко

Суддя Н.М. Коваленко