РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2022Справа № 910/20657/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС»

до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ»

про стягнення 1 000,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про стягнення 41 238,98 грн, з яких 30 102,00 грн страхового відшкодування, 4 442,71 грн пені, 2 060,96 грн 3% річних та 4 633,31 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № А-505275, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

04.01.2022 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

26.01.2022 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-02/2069 від 26.01.2022.

03.02.2022 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 40 238,98 грн у зв`язку зі сплатою ним страхового відшкодування в названому розмірі. В задоволенні іншої частини вимог відповідач просить відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 виправлено описки, допущені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.01.2022.

15.02.2022 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач вказує на сплату відповідачем 40 238,98 грн, у зв`язку з чим він зменшує позовні вимоги на зазначену суму й просить стягнути з відповідача 1 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про закриття провадження у справі, внаслідок чого закрито провадження у справі № 910/20657/21 в частині стягнення 4 442,71 грн пені, 2 060,96 грн 3% річних, 4 633,31 грн інфляційних втрат та 29 102,00 грн страхового відшкодування. Заяву Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про зменшення розміру позовних вимог залишено без задоволення.

Згідно вказаної ухвали, подальшого розгляд справ вирішено здійснювати виходячи з ціни позову у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ ФІНАНС» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 № А-505275, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами та додатковим обладнанням.

Згідно пункту 119 реєстру застрахованих транспортних засобів, який є додатком до Договору, до переліку застрахованих транспортних засобів віднесено автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 28.04.2019.

Так, відповідно до постанови Зарічного районного суду м. Суми від 16.05.2019 в справі № 591/2858/19, 28.04.2019 о 10:00 в м. Суми на перехресті вул. Троїцька та Привокзалька водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перед поворотом праворуч, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку та допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA LAND CRUISER 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рахунку № 1034 від 10.05.2019, виставленого ТОВ «АРТМОТОР», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження після ДТП склала 31 102,00 грн.

Страховим актом № 160498/01/2019 від 11.05.2019 дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 28.04.2019, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 31 102,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 25140 від 13.05.2019 позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 31 102,00 грн.

Відповідно до відомостей з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 6329773 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100 000,00 грн, франшизи - 1 000,00 грн.

У зв`язку з чим позивач 24.05.2019 направив відповідачеві заяву № Г0401/3235 від 23.05.2019 про виплату страхового відшкодування в розмірі 31 102,00 грн, яку останній отримав 27.05.2019.

Ненадання відповіді на претензію та невиплата страхового відшкодування в добровільному порядку зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Після відкриття провадження у цій справі ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» сплатило на користь позивача 40 238,98 грн, в підтвердження чого надано копію платіжного доручення № 2046 від 03.02.2022.

З урахуванням чого, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 закрито провадження у справі в частині стягнення 4 442,71 грн пені, 2 060,96 грн 3% річних, 4 633,31 грн інфляційних втрат та 29 102,00 грн страхового відшкодування.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує, що ним сплачено страхове відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до постанови Зарічного районного суду м. Суми від 16.05.2019 в справі № 591/2858/19, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілій (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Отже, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Судом встановлено, що відносини між ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», як страховиком та власником автомобіля «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , як страхувальником врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 6329773.

Таким чином, положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

У відповідності до вищевказаних норм, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) ним врегульовані відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і він спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом ст. 14 цього Закону страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У відповідності до ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем з власником автомобіля «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 полісу страхування цивільно-правової відповідальності серії АМ № 6329773 відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Частиною 2 пункту 12.1 статті 12 Закону № 1961-IV встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що у заяві Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» № Г0401/3235 від 23.05.2019 про виплату страхового відшкодування містилась вимога про сплату страхового відшкодування у розмірі 31 102,00 грн, тобто без урахування франшизи у розмірі 1 000,00 грн згідно полісу АМ № 6329773.

Натомість звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути з відповідача 41 238,98 грн, з яких, серед іншого, 30 102,00 грн страхового відшкодування, тобто за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн.

З наведеного слідує, що 03.02.2022 добровільно сплативши 40 238,98 грн, відповідач фактично не доплатив 1 000,00 грн, яку помилково вважав за розмір франшизи, встановлений полісом АМ № 6329773.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст. 12, 22, 27 Закону № 1961-IV, з огляду на те, що полісом серії АМ № 6329773 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн і франшизу в сумі 1 000,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 1 000,00 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

З огляду на результат вирішення спору, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (03117, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65; ідентифікаційний код 30115243) 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 коп) страхового відшкодування та 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 06.07.2022.

Суддя О.С. Комарова