ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. Справа№ 920/453/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Нікітенко А.В.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 (суддя Джепа Ю.А., м. Суми, повний текст рішення складено 05.10.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

до Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради",

про стягнення 8 302 507,49 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі -позивач/АТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся до Господарського суду Сумської області із позовною заявою до Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради» (далі - відповідач/ КП «Ромникомунтепло» Роменської м/р» в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8 612 592,24 грн, з яких: 7 656 559,38 грн основного боргу; 185 867,26 грн пені; 234 737,64 грн - 3% річних; 535 427,96 грн інфляційних збитків, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 4100/1920-БО-29 від 24.09.2019 постачання природного газу, а також витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 4100/1920-БО-29 від 24.09.2019 постачання природного газу щодо оплати вартості поставленого природного газу, у зв`язку з чим відповідачеві нараховано пеню, річні та інфляційні у відповідних розмірах.

Під час підготовчого провадження представник позивача подав заяву від 28.07.2021 № 39/1-5222-21 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 7 346 474,59 грн, у зв`язку із частковою сплатою відповідачем суми основного боргу.

04.08.2021 від відповідача до Господарського суду Сумської області надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи від 28.07.2021 № 406 (вх. № 7023/21), відповідно до якого останній зазначає, що станом на 28.07.2021 розмір основного боргу відповідача перед позивачем за договором від 24.09.2019 № 4100/1920-БО-29 зменшився на суму 2 000 000,00 грн і становить 5 346 474,59 грн. На підтвердження зазначеного факту відповідачем надано суду звітність відповідача станом на 30.06.2021, оборотно-сальдову відомість за липень 2021 року та копію платіжного доручення від 28.07.2021 № 463 на суму 2 000 000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21:

- у частині стягнення основного боргу в сумі 2 000 000,00 грн провадження у справі №920/453/21 закрито;

- позов АТ "НАК " задоволено частково;

- стягнуто з КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" заборгованість за договором №4100/1920-БО-29 від 24.09.2019 постачання природного газу сумі 5 346 474,59 грн, 130 107,09 грн - пені, 234 737, 65 грн - 3% річних, 535 427,98 грн - інфляційних втрт, 94 537,61 грн - судового збору. В Іншій частині позовних вимог щодо стягнення в сумі 55 760,18 грн відмовлено.

Враховуючи те, що відповідачем погашено частину основного боргу у сумі 2 000 000,00 грн, місцевий господарський суд дійшов висновку, що в цій частині вимог провадження підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Місцевий господарський суд встановив, що позивач на виконання умов договору №4100/1920-БО-29 від 24.09.2019 постачання природного газу передав у власність відповідача за жовтень - грудень 2019 року, січень-вересень 2020 року природний газ на загальну суму 7 656 559,38 грн та факт не виконання відповідачем свіх зобов`язання за договором у повному обсязі, тому дійшов висновку про стягнення заборгованості в сумі 5 346 474,99 грн (з урахуванням оплати відповідачем 2 000000,00 грн).

Суд першої інстанції вказав, що розрахунки за постачання природного газу за договором №4100/1920-БО-29 від 24.09.2019 постачання природного газ здійснено з порушенням строків, встановлених вказаним правочином, у зв`язку з чим АТ «НАК «Нафтогаз України» було нараховано відповідачу пеню у сумі 185 867,26 грн; 3% річних 234 737,64 грн та інфляційних втрат у сумі 535 427,96 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат місцевий господарський суд встановив, що він є арифметично вірний, а отже, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, відповідно до позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення пені у сумі 55 760,17 грн суд першої інстанції вказав, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені до 10%. Розглянувши вказане клопотання місцевий господарський суд враховувши інтереси обох сторін, співрозмірність неустойки, ступень виконання зобов`язання відповідачем, співвідношення розміру пені і понесених позивачем збитків у зв`язку з порушенням відповідачем свого зобов`язання, збитковість фінансового стану відповідача, а також те, що заборгованість за спожитий природний газ відповідачем сплачена в повному обсязі, і, відповідно, вирішив зменшити розмір пені на 30%, до 130 107,09 грн пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 в частині стягнення пені у розмірі 130 107,09 грн та прийняти нове, яким в цій частині зменшити розмір пені на 90%.

Доводи апеляційної скарги КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" обґрунтовані неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд частково задовольняючи клопотання відповідача про зменшення неустойки на 30% не враховував фінансове становище відповідача, економічну ситуацію, яка склалась в країні, високий ступінь інфляційних процесів в економіці країни. Суд першої інстанції не врахував висновку щодо застосування судом положень ст. 233 Господарського кодексу України викладеного у справі № 920/432/19 від 23.01.2020, чим порушив вимоги ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того скаржником було заявлено у прохальній частині апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу відповідача через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача, суд дійшов висновку, що неподання позивачем відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 апеляційну скаргу КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 у справі №920/453/21, зокрема, вирішено відкласти розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою КП «Ромникомунтепло» Роменськоїм/р» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 920/453/21.

13.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/453/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі №920/453/21 апеляційну скаргу КП "Ромникомунтепло" Роменської мр" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі № 920/453/21 залишено без руху.

13.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду від КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" надійшла заява про усунення недоліків, а саме: оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

17.01.2022 Суддя Іоннікова І.А. заявила про самовідвід від розгляду справи №920/453/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №920/453/21 задоволено. Справу №920/453/21 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни відведеного судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду №09.01.-08/277/21 від 24.01.2022 року у справі №920/453/21 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід удді Іоннікової І.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 справу №920/543/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач)- Разіна Т.І., судді: Тарасенко К.В. Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 задоволено клопотання КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21; поновлено КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21; відкрито апеляційне провадження у справі №920/543/21; розгляд апеляційної скарги КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 21 призначено на 01.03.2022; зупинено дію рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.

Проте, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Отже, судове засідання 01.03.2022 у справі №920/453/21 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу КП "Ромникомунтепло" Роменської м/р" на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 на 15.06.2022.

Розгляд судом апеляційної інстанції клопотань

Скаржником до апеляційної скарги було додано нові докази, а саме - копію фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва станом на 30.09.2021, копію витягу з протоколу №1 засідання комісії з питань узгодження заборгованості в різниці в тарифах від 23.09.2021.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятно, коли заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги докази, які отримано ним після вирішення справи судом першої інстанції.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. А саме встановлено, що апеляційним судом обґрунтовано відхилене клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання відповідачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі №922/393/18.

Отже, подані відповідачем нові докази не досліджуються судом апеляційної інстанції та не враховуються при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Явка представників сторін

У судове засідання 15.06.2022 уповноважені представники сторін не з`явилися, проте позивач 14.06.2022 та відповідач 14.06.2022 подали клопотання про розгляд справи №920/453/21 без участі їх представників.

Вказані клопотання судом задоволено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи, 24.09.2019 між АТ «НАК «Нафтогаз України», як постачальником та КП «Ромникомунтепло» Роменськоїм/р» (відповідач) укладено договір № № 4100/1920-БО-29 постачання природного газу (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору, позивач зобов`язується поставити відповідачеві природній газ, а відповідач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природній газ, що постачається за цим договором, використовується позивачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Згідно із п. 5.1. Договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Також між сторонами укладені додаткові угоди до Договору від 24.09.2019 № 4100/1920-БО-29: Додаткова угода від 22.10.2019 № 1, Додаткова угода від 30.10.2019 № 2, Додаткова угода від 12.11.2019 № 3, Додаткова угода від 09.12.2019 № 4, Додаткова угода від 16.12.2019 № 5, Додаткова угода від 28.01.2020 № 6, Додаткова угода від 24.02.2020 № 7, Додаткова угода від 23.03.2020 № 8, Додаткова угода від 30.04.2020 № 9, Додаткова угода від 22.05.2020 № 10, Додаткова угода від 22.06.2020 № 11, Додаткова угода від 22.07.2020 № 12, Додаткова угода від 31.07.2020 № 13, Додаткова угода від 25.08.2020 № 14 та Додаткова угода від 22.09.2020 № 15, відповідно до яких змінювалися періоди постачання природного газу, обсяги газу, порядок та умови передачі природного газу, ціна газу, розмір пені, пролонгувався строк дії договору відповідно до періодів передачі газу, тощо.

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ у період жовтень - грудень 2019 року та січень - вересень 2020 року на загальну суму 7 656 559,38 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.10.2019 на суму 394 789,39 грн, 30.11.2019 на суму 1 476 506,05 грн, 31.12.2019 на суму 1 667 734, 02 грн, 31.01.2020 на суму 1 627 308,31 грн, 29.02.2020 на суму 1 309 393,56 грн, 31.03.2020 на суму 764 323,06 грн, від 30.04.2020 на суму 273 299,75 грн, від 31.05.2020 на суму 25 764,80 грн, від 30.06.2020 на суму 21 082,70 грн, від 30.07.2020 на суму 23 000,72 грн, від 30.08.2020 на суму 27 940,01 грн та від 30.09.2020 на суму 45 417,01 грн.

Під час підготовчого провадження представник позивача подав заяву від 28.07.2021 № 39/1-5222-21 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 7 346 474,59 грн, у зв`язку із частковою сплатою відповідачем суми основного боргу.

04.08.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи від 28.07.2021 № 406 (вх. № 7023/21), відповідно до якого останній зазначає, що станом на 28.07.2021 розмір основного боргу відповідача перед позивачем за договором від 24.09.2019 № 4100/1920-БО-29 зменшився на суму 2 000 000,00 грн і становить 5 346 474,59 грн. На підтвердження зазначеного факту відповідачем надано суду звітність відповідача станом на 30.06.2021, оборотно-сальдову відомість за липень 2021 року та копію платіжного доручення від 28.07.2021 № 463 на суму 2 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу Україн господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на викладене, суд закрив провадження у справі в частині вимог про стягнення 2 000 000,00 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання у строк, визначений умовами договору постачання природного газу від 24.09.2019 №4100/1920-БО-29, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1 договору, у зв`язку з чим йому нараховано до сплати пеню у сумі 185 867,27 грн, три проценти річних у сумі 234 737,65 грн та інфляційні втрати у сумі 535 427,98 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції,обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний господарський суд відзначає, що відповідач оскаржує рішення місцевого господарського суду в частині зменшення місцевим господарським судом розміру заявленої до стягнення з відповідача пені на 30% за клопотанням відповідача.

Відтак, судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.

Так, однією із позовних вимог позивача до відповідача, була вимога про стягнення пені в сумі 185 867,26 грн.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач разом з відзивом на позовну заяву подав клопотання про зменшення розміру заявленої до стягнення з нього пені до 10%.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на збитковий фінансовий стан, а застосування таких фінансових санкцій, як зазначає відповідач, призведе виникнення заборгованості у сплаті податків до бюджету, затримки розрахунків з контрагентами та до інших негативних наслідків.

До виняткових обставин, які мають істотне значення відповідач відносить, зокрема, те, що останній вживає необхідні та залежні від нього заходи для недопущення зростання заборгованості за Договором постачання природного газу № 4100/1920- БО - 29 від 24.09.2019 та виконує свої зобов`язання згідно з договором, шляхом перерахування щодня на користь позивача значної частини коштів у відсотковому виразі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки», що свідчить про добросовісне відношення відповідача до виконання своїх зобов`язань; ; розрахунки за поставлений позивачем на підставі Договору постачання природного газу №4100/1920- БО - 29 від 24.09.2019 проводилися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки», відповідач позбавлений можливості вплинути на встановлений законодавством порядок розрахунків; відсутність об`єктивної вини відповідача та наявна неспроможність споживачів, які фінансуються з державного та місцевого бюджетів своєчасно розрахуватись за послуги з теплопостачання, які надавав відповідач; збитковість підприємств. Посилаючись на те, що порушення ним грошового зобов`язання не завдало збитків позивачу, просить суд зменшити розмір стягуваної з нього пені до 10%.

Згідно з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій як неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 статті 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наведені в клопотанні відповідача про зменшення розміру пені доводи, а також врахувавши наступні обставини та факти, а саме:

- ступінь виконання відповідачем грошових зобов`язань ( часткову оплату відповідачем заборгованості),

- майновий стан сторін,

- відсутність доказів погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності або ж понесених позивачем збитків в результаті прострочення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором,

- відсутність в діях відповідача прямого умислу у порушенні зобов`язання та обставин того, що відповідач не є кінцевим споживачем газу, а купує його для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями; при цьому здійснення оплати поставленого позивачем газу залежить від розрахунків з відповідачем за спожиту теплову енергію,

- стягнення пені та передбачених ст. 625 ЦК України нарахувань не є основним доходом НАК "Нафтогаз України" і не може впливати на його господарську діяльність,

- пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням того, що позивачем, окрім пені також було заявлено у порядку ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати, які були розглянуті судом;

- необхідність реального виконання судового рішення,

Подібна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19).

Виходячи з того, що можливість використання судом права на зменшення розміру штрафних санкцій, як і визначення розміру, до якого вони підлягають зменшенню, законодавством віднесено на розсуд суду, та враховуючи установлені місцевим господарським судом обставини, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про зменшення заявленої до стягнення з відповідача пені на 30% (з 185 867,27 грн до 130 107,09 грн).

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених скаржником у поданій апеляційній скарзі

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи за апеляційною скаргою відповідача з приводу необхідності зменшення пені до 90%, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Зменшення розміру пені до 90 % фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Суд апеляційної інстанції також враховує правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19, а також у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №910/1199/19.

У даному випадку місцевий господарський суд з`ясував, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступінь виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому було дотримано принцип збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції зазначає, що при вирішенні питання про зменшення пені судом першої інстанції обґрунтовано зменшено розмір заявленої до стягнення пені на 30%, враховуючи, що зменшення розміру штрафних санкцій на 90% нівелюватиме саме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за надані ним послуги.

Також слід зазначити, законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведеним спростовуються доводи КП "Ромникомунтепло" Роменської міської ради" про наявність підстав для зменшення пені зменшення розміру пені на 90 %.

За таких обставин відповідача про порушення судом першої інстанції ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки суд першої інстанції в повній мірі з`ясував всі обставини, передбачені зазначеною нормою, зокрема правильно встановив, що даний випадок може вважатись винятковим для зменшення пені, взявши при цьому до уваги принцип збалансованості інтересів сторін, обґрунтовано зменшив пеню на 30%.

Інші наведені доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 (в оскаржуваній відповідачем частині), та, відповідно, апеляційна скарга Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 197, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Поновити дію рішення Господарського суду Сумської області від 23.09.2021 у справі №920/453/21.

5. Справу №920/453/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 11.07.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська