ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"04" липня 2022 р. Справа№ 911/3513/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Полякова Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

ТОВ «Нова Лінія-Північ» - Різник О.Ю.

Ісхакова І.Е. - Коляда С.

розглянувши заяву про забезпечення позову ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ»

у справі №911/3513/16

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

у межах справи №911/3513/16

за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ»

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Суть спору.

Ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» (заявник; ТОВ "Нова Лінія-Північ") звернувся до апеляційного господарського суду з заявою про забезпечення позову у якій просить застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на наступне нерухоме майно:

на частку у розмірі 1/5 нерухомого майна - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 за номером 15, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: №3518, виданий 26.11.2004, видавник: Приватний нотаріус Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімова Л.В.;

на частку у розмірі 2/3 квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, №556, 25.02.2004, Приватний нотаріус Хусалімова Л.В.; свідоцтво про право власності, НОМЕР_1 , 05.02.2004, Виконавчий комітет Славутицької міської ради;

на частку у розмірі 28886/100000 нерухомого майна - нежитлова будівля, магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ;

на земельну ділянку із кадастровим номером :02:006:0480 площею 1.9723 га із реєстраційним номером 249, що належить ОСОБА_4 на підставі Наказу про затвердження документації із землеустрою про надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення, серія та номер: 174-УБД, виданий 28.07.2020, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; відомості з ДЗК, серія та номер: 22913581, виданий 15.09.2020, видавник: Державний земельний кадастр.

Заявник доводить, що в межах провадження у справі по спору про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, що дозволять виконати рішення суду.

В обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник доводить, що оскільки предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів, тому єдиним можливим та реальним заходом забезпечення може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті.

Апеляційне провадження (рух справи).

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 24.06.2022 заяву передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий суддя), Поляков Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 призначено призначено заяву арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про забезпечення позову до розгляду на 04.07.2022.

Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог статей 120, 270 ГПК України, скористалися правом, передбаченим статтею 42 ГПК України, та взяли участь у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції за участю сторін.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" (далі - ТОВ "Нова Лінія-Північ", боржник, товариство) Демчан Олександр Іванович (свідоцтво №1732 від 11.11.2015; далі - ліквідатор) звернувся до господарського суду із заявою №02-01/26-104 від 04.03.2019 (вх. №4362/19 від 04.03.2019, із урахуванням заяви №02-01/26-114 від 11.07.2019 (вх. №13669/19 від 12.07.2019) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Нова Лінія-Північ" у розмірі 3 508 431, 23 грн у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , відповідач-2), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 , відповідач-3) ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-4).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ» грошові кошти у розмірі 3 508 431 (три мільйони п`ятсот вісім тисяч чотириста тридцять одна) грн. 23 коп. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Лінія-Північ».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.02.2022 суд ухвалив:

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" Демчана Олександра Івановича від 04.03.2019 (вх. №4362/19 від 04.03.2019; вх. №13669/19 від 12.07.2019) про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

АТ «КБ «Приватбанк» оскаржило судове рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №911/3513/16 за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.02.2022 у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія-Північ" Демчан О.І. звернувся до апеляційного господарського суду з заявою про забезпечення позову.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зроблений висновок, згідно з яким умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Предметом позову у цій справі є покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Нова Лінія-Північ" у розмірі 3 508 431, 23 грн у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, та надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.02.2022 №910/16158/21, від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 та від 10.11.2020 у справі №910/1200/20, на яку посилається скаржник).

З огляду на це, апеляційна інстанція не приймає до уваги доводи заявника, якими він обґрунтовує заяву про вжиття заходів забезпечення позову, та які зводяться до доведення обставин протиправності дій/бездіяльності керівництва товариства та його учасників всупереч інтересам такого товариства. Наведені доводи не входять до предмету дослідження під час вирішення питання про можливість застосування судом заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб не допустити ускладнення чи взагалі унеможливлення поновлення порушених/оспорюваних прав або законних інтересів, якщо рішення буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16).

Заявником не наведено та не доведено обставин, які свідчать про існування реальної загрози вчинення відповідачами дій, направлених на неможливість збереження існуючих майнових прав, а, відтак, що для ефективного захисту порушених прав або інтересів заявника є необхідність у вжитті такого заходу забезпечення позову як арешт нерухомого майна, яке належить відповідачам.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136, 137, 140 ГПК України апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Нова Лінія-Північ» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.М. Поляков

Б.В. Отрюх

Повний текст ухвали складено 06.07.2022.