УХВАЛА

м. Київ

05.07.2022Справа № 910/5180/22

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Терзі Альони Федорівни

про забезпечення позову

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Терзі Альони Федорівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС"

про стягнення 1171858,99 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Терзі Альона Федорівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" про стягнення 1171858,99 грн, з яких: 955798,42 грн - заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки від 08.09.2021 року №08/09/21-03 та додатковими угодами до нього, 25863,12 грн - 3% річних, 190085,92 грн - інфляційне збільшення боргу, 111,53 грн - пеня.

Разом з позовом ФОП Терзі Альоною Федорівною подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" у розмірі ціни позову 1171858,99 грн, судового збору за подання позовної заяви у розмірі 20058,88 грн, судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 1240,50 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 56250,00 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку про повернення заявнику вказаної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Частиною першою статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У порушення п.6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

За таких обставин, заява про вжиття заходів забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, заява Фізичної особи-підприємця Терзі Альони Федорівни про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст.136, 137, 139, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Терзі Альони Федорівни про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. О. Турчин