ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про задоволення заяви

про розгляд справи в режимі відеоконференції

12.07.2022 м. ДніпроСправа № 904/4013/20

За позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (з урахуванням заяви позивача від 21.10.2020 в частині прийнятій до розгляду)

Суддя Фещенко Ю.В.

Без участі представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Криворізької міської ради (далі - відповідач), в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд:

- розтлумачити пункти 6, 12, 21 договору оренди земельної ділянки № 141 від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41;

- врахувати статтю 5 Господарського процесуального кодексу України, в разі необхідності вийти за межі позовних вимог та визначити у своєму рішенні інший спосіб захисту прав, який не буде суперечити закону та відповідатиме інтересам позивача.

У подальшому, від позивача надійшла уточнена позовна заява (вх. суду № 49672/20 від 21.10.2020), в якій він просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та:

- розтлумачити чи застосовується пункт 36 договору оренди земельної ділянки № 141 від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41, при настанні обставин, зазначених у пункті 12 договору, тобто при перегляді розміру та суми орендної плати та у випадку зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) базової вартості 1 кв.м. земель міста;

- визнати пункт 12 договору оренди земельної ділянки № 141 від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41, у частині "без внесення без внесення змін до цього договору" недійсним.

Вказана заява обґрунтована, зокрема, тим, що станом на сьогоднішній день жодного іншого погодженого розрахунку розміру орендної плати між сторонами не підписано, змін, у відповідності до пункту 36 договору, до угоди не внесено, а тому, позивачем сплачувалась орендна плата за 1 календарний місяць у погодженому розмірі - 1 059 грн. 09 коп. (річна складає 12 709 грн. 13 коп.); орендар також посилаючись на пункт 12 договору та ігноруючи пункт 36 договору може у односторонньому порядку зменшити розмір та суму орендної плати шляхом перегляду такого розміру та суми, посилаючись лише на те, що погіршився стан орендованої земельної ділянки не з вини орендаря і таке погіршення підтверджується якимись документами та без фактичного такого погодження із орендодавцем; згідно з доводами (тлумаченням) відповідача, у разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, здійснення індексації грошової оцінки земель, зміни цін, тарифів, у т.ч. внаслідок індексації за станом на кожне перше число кварталу в межах терміну дії цього договору орендодавець переглядає розмір та суму орендної плати та відповідно збільшує такі розміри. Тобто, виходячи із такої логіки відповідача, орендар також, посилаючись на пункт 12 договору, може в односторонньому порядку зменшити розмір та суму орендної плати шляхом перегляду такого розміру та суми посилаючись лише на те, що погіршився стан орендованої земельної ділянки не з вини орендаря і таке погіршення підтверджується якимись документами та без фактичного такого погодження із орендодавцем. Проте, у пункті 12 договору, не зазначено що такий перегляд є одноособовий, оскільки протилежне явно б свідчило про незаконність (нікчемність) такої умови, яка прямо суперечить частині 1 статті 203, 651 Цивільного кодексу України, частині 4 статті 179, частинам 2, 4 статті 188 Господарського кодексу України, статті 30 Закону України "Про оренду землі". В свою чергу, пунктом 36 договору оренди встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі, за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Звертаючись із вимогою про визнання недійсним пункту 12 договору оренди земельної ділянки недійсним, позивач послався на норми статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 207, 208 Господарського кодексу України.

У підготовчому засіданні 23.12.2020 протокольною ухвалою було прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, якою є уточнена позовна заява від 21.10.2020, в частині пункту 3 прохальної частини вказаної заяви, а також оголошено про те, що в частині пункту 4 (визнання пункту 12 договору недійсним) така заява є заявою про одночасну зміну предмета і підстав позову, що є порушенням частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, отже в цій частині заява не була прийнята до розгляду судом.

З цього приводу суд зазначив таке (обґрунтування наведено в рішенні суду від 08.04.2021 у цій справі):

"Так, статтею 46 Господарського процесуального кодексу України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15.

Оскільки норма частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України виключає можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити у задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені (первісні) позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку (постанови Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17, від 28.03.2019 у справі № 910/23066/17, від 10.09.2019 у справі № 910/13267/18).

У свою чергу, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Збільшено (зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Так, первісні вимоги позивача стосувалися тлумачення умов договору. Заявою (уточненою позовною заявою) від 21.10.2020 позивач додав до своїх позовних вимог додаткову нову вимогу - про визнання пункту 12 договору недійсним. Таким чином, було змінено предмет позову. В той же час, підстави для тлумачення умов договору та для визнання його недійсними є різними, як наслідок в даному випадку в частині визнання пункту 12 договору недійсним були змінені й підстави позову.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 по справі № 922/53/19.

Таким чином, судом було прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, якою є уточнена позовна заява від 21.10.20, в частині пункту 3 прохальної частини вказаної заяви, а також оголошено про те, що в частині пункту 4 (визнання пункту 12 договору недійсним) така заява є заявою про одночасну зміну предмета і підстав позову, що є порушенням частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, отже в цій частині заява не була прийнята до розгляду судом.".

Отже, 08.04.2021 Господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення у справі № 904/4013/20, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (з урахуванням заяви позивача від 21.10.2020 в частині прийнятій до розгляду) задоволено частково, а саме: розтлумачено пункт 36 договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007, який зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 за № 41, таким чином: "при настанні обставин, зазначених у пункті 12 договору, зокрема, у разі зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, пункт 36 договору не застосовується, а саме: розмір та сума орендної плати переглядається тобто змінюється (зменшується/збільшується) автоматично без внесення змін до договору, за наявності підстав зазначених у пункті 12 договору", в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В той же час, у подальшому, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021 протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 у справі № 904/4013/20 в частині не прийняття до розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним) - скасовано; справу № 904/4013/20 в частині не прийняття до розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним) направлено до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

При цьому вимоги позивача щодо визнання частково недійсним договору судом не розглядались, з приводу вказаних вимог позивачем та відповідачем не надавались пояснення на стадії розгляду справи по суті, що унеможливлює ухвалення додаткового рішення в порядку пункту 1 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

Більше того, оскільки вимоги позивача щодо визнання пункту 12 договору недійсним судом не були прийняті до розгляду, відповідно щодо них судом не було проведено підготовче провадження.

Враховуючи висновки Центрального апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 15.09.2021, а також направлення вимог щодо визнання пункту 12 договору недійсним для розгляду судом першої інстанцій, приймаючи до уваги необхідність дотримання процесуального порядку розгляду таких вимог, а також надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, господарський суд вважав за доцільне розпочати розгляд вказаних вимог зі стадії підготовчого провадження з наданням можливості сторонам надати всі заяви по суті справи щодо таких вимог.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.10.2021 було продовжено розгляд справи №904/4013/20 в частині розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним), розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2021.

Від Центрального апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов запит справи (вх. суду № 50512/21 від 20.10.2021), в якому він просить суд терміново надіслати на його адресу матеріали справи № 904/4013/20 у зв`язку з надходженням касаційної ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021, для подальшого направлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За викладених обставин, ухвалою суду від 21.10.2021 зупинено провадження у справі №904/4013/20 за позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 (з урахуванням заяви позивача від 21.10.2020 в частині прийнятій до розгляду) - до закінчення перегляду ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2022 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича залишено без задоволення, ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі № 904/4013/20 залишено без змін.

22.02.2022 матеріали справи були повернуті до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно з частиною 2 статті 181 Господарського процесуального кодексу України дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Відповідно до приписів статті 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд вважав за необхідне поновити провадження у справі №904/4013/20 та призначити справу до розгляду у підготовчому засіданні.

У той же час, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено до з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Судом було відзначено, що згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації станом на 04.07.2022 ситуація в області є контрольованою збройними силами України, крім того, Господарським судом Дніпропетровської області не приймалось рішення щодо тимчасового зупинення здійснення правосуддя при загрозі життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

З урахуванням вказаних обставин, а також проаналізувавши воєнну ситуацію та стан безпеки у Дніпропетровській області в період з 24.02.2022 до 04.07.2022, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги обставини даної справи суд вважав за доцільне призначити у справі підготовче засідання, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у вказане засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 04.07.2022 поновлено провадження у справі №904/4013/20 в частині розгляду пункту 4 прохальної частини уточненої позовної заяви від 21.10.2020 (визнання пункту 12 договору недійсним) та призначено підготовче засідання на 19.07.2022.

Від позивача за допомогою системи "Електронній суд" надійшла заява (вх. суду № 21838/22 від 12.07.2022 ), в якій він просить суд забезпечити проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Розглянувши заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд вважає за можливе її задовольнити з огляду на наступне.

Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою (частина 1 статті 197 Господарського процесуального кодексу України).

Учасник справи подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи (частина 2 статті 197 Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (частина 3 статті 197 Господарського процесуального кодексу України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України (частина 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України).

Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (частина 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України).

Наказом Державної судової адміністрації України № 196 від 23.04.2020 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду. У пункті 2 розділу ІІ цього Порядку зазначено, що системою відеоконференцзв`язку є комплекс технічних засобів та програмного забезпечення (за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України vkz.court.gov.ua) або інші доступні суду та учасникам судового процесу засоби, що забезпечують проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку та відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до розділів ІІ, ІІІ, IV Порядку встановлено процедуру подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, форму та зміст такої заяви, визначено порядок проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку рішення про можливість підтвердити особу учасника справи, що не має електронного підпису, а також рішення про обрання Системи, що буде використана для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, приймається Головуючим суддею, у провадженні якого знаходиться справа.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області наявна технічна можливість для проведення судового засідання 19.07.2022 в режимі відеоконференції з використанням системи "EаsyCon".

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість участі у судовому засіданні його представника в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів в системі "EаsyCon".

На підставі викладеного, керуючись статтями 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (з використанням системи "EаsyCon") - задовольнити.

2. Повідомити учасників справи, що підготовче засідання відбудеться в режимі відеоконференції 19.07.2022 о 15:30 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області відбудеться в залі судових засідань № 1-107 (1-й поверх) за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Забезпечити участь представника позивача Лісового Д.О. в судовому засіданні, призначеному на 19.07.2022 о 15:30 год., в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

4. Роз`яснити представнику позивача, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції останній зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники, камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні. Ризики технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.07.2022 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ю.В. Фещенко