РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 м. КиївСправа № 910/20600/21

За позовом: КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ;

до: СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) головне управління СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ у м. Києві та Київській області;

2) ФОНД ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ;

про: витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суддя Балац С.В.

в.о. секретаря судового засідання Просов В.М.

Представники:

позивача: Трохимчук В.С.;

відповідача: Асадчий В.О.;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Стельмаш Р.М.;

2) не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

КИЇВСЬКА МІСЬКА РАДА (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва із позовом до СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ (далі - відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Улітіна Івана, будинок 7 (нежитлова будівля (літ. "А") загальною площею 166.1 кв.м.) та (гараж (літ. "Б") загальною площею 34.2 кв.м.) неправомірно вибули з володіння позивача, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про витребування таких об`єктів нерухомого майна з незаконного володіння відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/20600/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 17.01.2022.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням правомірного володіння об`єкту нерухомого майна, оскільки позивачем не подано до суду доказів прийняття відповідачем рішення про передачу спірного об`єкту нерухомого майна з державної до комунальної власності.

В підготовчому засіданні 17.01.2022 суд на місці, зокрема, ухвалив:

- залучити до участі у справі головне управління СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ у м. Києві та Київській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача;

- відкласти підготовче засідання на 07.02.2022.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що спірний об`єкт нерухомого майна було віднесено до комунальної власності територіальної громади міста Києва на законних підставах.

До господарського суду надійшли письмові пояснення головного управління СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ у м. Києві та Київській області яких зазначено про правомірність володіння відповідачем спірним об`єктом нерухомого майна.

В підготовчому засіданні 07.02.2022 суд на місці, зокрема, ухвалив:

- залучити до участі у справі ФОНД ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача;

- оголосити перерву в підготовчому засіданні до 02.03.2022.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено про відсутність прийняття відповідачем рішення про передачу спірного об`єкту нерухомого майна до комунальної власності.

Підготовче засідання призначене на 02.03.2022 не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

До господарського суду надійшли письмові пояснення ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ в яких зазначено про безпідставність позовних вимог.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2022 підготовче засідання призначене на 08.06.2022.

В підготовчому засіданні 08.06.2022 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.06.2022.

В судовому засіданні 27.06.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників позивача, відповідача та головного управління СЛУЖБИ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ у м. Києві та Київській області, дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням позивача від 29.11.2001 № 151/1585 "Про затвердження переліку нежитлових будівель комунальної власності територіальної громади міста Києва" затверджено перелік нежитлових будівель, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, зокрема, об`єкт нерухомого майна за адресою: вулиця Улітіна Івана, 7, площею 200,00 кв.м.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.02.2002 № 347, об`єкт нерухомого майна за адресою: вулиця Улітіна Івана, 7, площею 200,00 кв.м. закріплений на праві повного господарського відання за комунальним підприємством "КИЇВЖИТЛОСПЕЦЕКСПЛУАТАЦІЯ".

Рішенням позивача від 26.06.2003 № 573/733, об`єкт нерухомого майна за адресою: вулиця Улітіна Івана, 7, площею 200,00 кв.м., передано в управління центральному управлінню СБУ, крім відчуження та передачі в користування третім особам.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.05.2004 № 899, об`єкт нерухомого майна за адресою: вулиця Улітіна Івана, 7, площею 200,00 кв.м. переданий в управління центральному управлінню СБУ по акту приймання-передачі від 16.09.2004 № 88.

Рішенням позивача від 08.07.2021 № 1595/1636 "Про організаційно-правові заходи щодо впорядкування використання майна територіальної громади міста Києва" визначено перелік нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке повертається зі сфери управління та іншого безоплатного користування державних органів, установ і організацій, зокрема, об`єкт нерухомого майна за адресою: вулиця Улітіна Івана, 7, площею 200,00 кв.м. Рішення позивача від 26.06.2003 № 573/733 визнано таки, що втратило чинність.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 289557996) державним реєстратором Духновською О.А. 21.10.2020 внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38866711 про реєстрацію права власності за відповідачем на нежитлову будівлю (літ. "А") загальною площею 166.1 кв.м.) за адресою: м. Київ, вул. Улітіна Івана, будинок 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Також, за вказаною інформаційною довідкою, державним реєстратором Рисак О.О. 21.10.2020 внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38870455 про реєстрацію права власності за відповідачем на (гараж (літ. "Б") загальною площею 34.2 кв.м.) за адресою: м. Київ, вул. Улітіна Івана, будинок 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Позивач стверджує, що останнім, не вчинялись дії та не приймалось рішення про передачу спірного об`єкту нерухомого майна з комунальної власності територіальної громади міста Києва до державної власності, а набуття державною у власність комунального майна в обхід законодавства порушує публічний порядок та посягає на суспільні та економічні основи територіальної громади міста Києва.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогою про витребування спірного об`єкту нерухомого майна з незаконного володіння відповідача.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами частин 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями статті 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже позивач повинен, в першу чергу, довести, що він є законним власником спірного об`єкту нерухомого майна.

Порядок розмежування майна державної та комунальної власності визначено постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)".

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що міністерствам і відомствам України, органам, уповноваженим управляти державним майном, здійснити до 01.01.1992 передачу державного майна, яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності згідно із затвердженим цією постановою переліком.

При цьому, позивачем не подано до суду доказів того, що спірний об`єкт нерухомого майна належав міській Раді народних депутатів до 05.11.1991 та відносився до комунальної власності.

Приписами частини 1 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Сторонами не заперечується, що спірний об`єкт нерухомого майна перебував у підпорядкуванні та управлінні Комітету державної безпеки України при Раді міністрів УРСР.

Порядок передачі нерухомого майна з підпорядкування органів державної влади до підпорядкування виконавчих комітетів місцевих рад, регулювався на той час постановою Ради міністрів Української РСР від 28.04.1980 № 285.

Так, відповідно до підпункту а) пункту 5 постанови, передача будинків і споруд провадиться міністерствами, державними комітетами і відомствами УРСР міністерствам, державним комітетам і відомствам СРСР та виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів - за рішенням цих міністерств, державних комітетів, відомств УРСР, попередньо погодженим, відповідно, з міністерством, державним комітетом і відомством СРСР, виконавчим комітетом обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

Міністерства, державні комітети і відомства УРСР, виконавчі комітети обласних, Київської, Севастопольської міських Рад народних депутатів приймають будинки і споруди, які передають їм міністерства, державні комітети і відомства СРСР, за попередньо погодженими рішеннями.

Постановою ВРУ від 20.09.1991 № 1584 створено службу національної безпеки України. Відповідно до пункту 3 зазначеної постанови комітет державної безпеки України ліквідовано, а його матеріально-технічний потенціал передано (в тому числі спірний об`єкт нерухомого майна) службі національної безпеки України (відповідач (СБУ - згідно з Законом України "Про Служу безпеки України").

Відповідно до статті 4 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", передача нерухомого майна з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

При цьому, пропозиції щодо передачі об`єктів з державної у комунальну власність, яка здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, погоджуються з:

- органом, уповноваженим управляти державним майном, або відповідною самоврядною організацією;

- державним органом приватизації;

- а також, протягом 1998 - 2002 р.р., центральними органами виконавчої влади, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 17.11.2010 № 17/111.

Проте, позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів того, що стосовно спірного об`єкту нерухомого майна комітетом державної безпеки України, службою національної безпеки України або відповідачем (СБУ) приймалось рішення (попередньо погоджене з виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів) про передачу та здійснення фактичної передачі спірного об`єкту нерухомого майна із державної до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Біль того, в судовому засіданні представник позивача повідомив, що такий документ та погодження у позивача відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.

Частиною 2 названої статті передбачено, що від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Службу безпеки України" встановлено, що Служба безпеки України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, що забезпечує державну безпеку України.

Частиною 4 статті 18 названого Закону передбачено, що Служба безпеки України має адміністративні приміщення та інші споруди, об`єкти охорони здоров`я, навчального, науково-дослідного, господарського та соціально-культурного призначення, відомчий житловий фонд.

Враховуючи відсутність доказів передачі спірного об`єкту нерухомого майна з загальнодержавної до комунальної власності територіальної громади м. Києва, суд дійшов висновку, що спірний об`єкт нерухомого майна правомірно перебуває у власності держави в особі відповідача.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач правомірно володіє спірним об`єктом нерухомого майна, а право позивача жодним чином не порушене, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів статті 387 Цивільного кодексу України.

Твердження позивача про те, що спірний об`єкт нерухомого майна набутий у комунальну власність відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 13.01.1992 № 26, ухваленого на виконання постанови КМУ від 05.11.1991 № 311 судом відхилене, оскільки у затвердженому такою постановою переліку до якого міг відноситись спірний об`єкт нерухомого майна, як об`єкт відомчого (СНБУ, СБУ) підпорядкування - відсутній. Тобто, спірний об`єкт нерухомого майна не підлягав та не підлягає передачі із державної до комунальної власності на підставі вказаної постанови у зв`язку з чим внесення спірного об`єкту нерухомого майна до переліків нерухомого майна, затверджених як рішенням виконавчого комітету Київської міської ради від 13.01.1992 № 26, так і рішенням позивача від 29.11.2001 № 151/1585 є безпідставним.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08 липня 2022 року

Cуддя С.В. Балац