ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 липня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/250/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» б/н від 17.06.2022 (вх. №4259 від 05.07.2022) про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд», вул. Шевченка, 22, м. Луцьк, 43020

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Буд - Центр», вул. Шептицького, 4, м. Тернопіль, 46008

про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньої транспортної пригоди в сумі 612 057,64 грн

Без виклику повноважних представників

Встановив:

03.06.2022 (згідно з відтиску поштового штемпеля на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Буд - Центр», про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньої транспортної пригоди в сумі 612 057,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» посилається на те, що 22.11.2021 о 08 год. 40 хв. на автодорозі М-10 біля с. Горинка Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 , який працює на посаді водія у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр», керуючи транспортним засобом марки/моделі «HYUNDAI H350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив виїзд зі своєї смуги руху та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки/моделі «DAF CF 460FT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом марки «BENALU C39C17», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під кермуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по своїй смузі, чим порушив вимоги п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху. Вказує, що відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.02.2022 у справі 301/283/22 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП. У зв`язку із наведеним вище та на підставі висновків експерта оцінок матеріальних збитків транспортних засобів № 57, 58 Товариство з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» просить стягнути з відповідача розмір майнової шкоди завданої внаслідок дорожньої транспортної пригоди в сумі 612 057,64 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 06.07.2022 головуючим суддею для розгляду справи №921/250/22 визначено суддю Стадник М.С.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2022 вказану вище позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу спосіб і строк усунення вказаних судом недоліків позовної заяви (протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху).

29.06.2022 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд», в порядку ст. 136-137 ГПК України, звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 17.06.2022 (вх. №4259 від 05.07.2022) про вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, заявник просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1716 площею 0,4 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Байківці, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр»;

- накласти арешт на відкритті рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр» в банківських установах в межах суми звернення стягнення в розмірі 622 557,64 грн (з яких: 612 057,64 грн - сума завданих збитків та 10 500,00 грн - понесенні витрати позивачем на проведення експертизи), зокрема на: рахунок НОМЕР_4 , що відкритий в АТ «Таскобанк», рахунок НОМЕР_5 , що відкритий в Акціонерному банку «Південний, рахунок НОМЕР_6 , що відкритий в Тернопільській філії АТ КБ «ПриватБанк»; рахунок НОМЕР_7 , що відкритий в АТ «Кредобанк».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник стверджує, що на даний час існує реальна загроза невиконання рішення суду або ускладнення його виконання. Вказує, що у разі не вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у межах суми звернення стягнення, грошові кошти, які є у відповідача на момент розгляду даної справи у суді, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, а нерухоме майно (земельна ділянка) в період розгляду справи може бути вільно відчужена відповідачем на користь третіх осіб. Також звертає увагу суду на те, що у відповідача немає іншого майна, що належало б йому на праві приватної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022, з огляду на перебування судді Стадник М.С. з 05.07.2022 у відпустці, справу №921/250/22 для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» б/н від 17.06.2022 (вх. №4259 від 05.07.2022) про забезпечення позову передано на розгляд судді Гирили І.М.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за наявності умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

В п. 23, 26, 27 постанови від 05.09.2019 у справі №911/527/19 Касаційний господарський суд Верховного Суду виклав таку позицію: "Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосовуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18).

Таким чином, заборона відповідачу вчиняти певні дії саме щодо його майна/арешт майна також має стосуватися лише майна, що належить до предмета спору.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом спору у справі № 921/250/22 є відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно Буд - Центр» матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньої транспортної пригоди, що сталася на автодорозі М-10, біля с. Горинка Кременецького району Тернопільської області в розмірі 612 057,64 грн.

Як вже зазначалось вище, заява про забезпечення позову обґрунтована припущеннями заявника про те, що майно, у тому числі грошові кошти, які є у відповідача на момент пред`явлення даного позову, можуть зникнути, зменшитись за кількістю до моменту винесення судом рішення, а нерухоме майно (земельна ділянка) може бути ним вільно відчужена на користь третіх осіб. У зв`язку із цим, на думку позивача, існує реальна загроза виникнення обставин, які істотно ускладнять або взагалі унеможливлять виконання судового рішення у цій справі.

Однак, твердження заявника про можливі спроби відповідача вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах не підтверджені жодними доказами, як і не надано документів, які б свідчили про наявність/відсутність у відповідача коштів на рахунках у банківських установах, їх розмір, рух тощо.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження доводів заявника про ухилення відповідача від відшкодування матеріальних збитків завданих дорожньою транспортною пригодою, адже наявність у відповідача боргу і навіть його несплата протягом тривалого часу може бути лише наслідком ведення останнім звичайної господарської діяльності та мати тимчасовий характер. Заявник не довів того, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення.

Водночас, з наявного в матеріалах справи № 921/250/22 безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр» вбачається, що останнє не перебуває в процесі припинення або ліквідації, статутний капітал Товариства становить 33 200,00 грн.

За даних обставин, твердження заявника про те, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в банківських установах в межах суми стягнення може призвести до неможливості виконання судового рішення у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог, на думку суду, є необґрунтованими.

Щодо вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:1716, площею 0,4 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Байківці та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр», суд вважає за доцільне зазначити, що предметом позову у справі №921/250/22 є відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньої транспортної пригоди в сумі 612 057,64 грн. В даному випадку між обраним заявником заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку немає зв`язку із позовною вимогою, на забезпечення якої заявник просить вжити такий захід, оскільки нерухоме майно відповідача не належить до предмета спору у даній справі. Окрім того, накладення арешту на земельну ділянку відповідача, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи заявника про вчинення відповідачем дій по виведенню грошових коштів, не є ані розумним, ані адекватним, ані співмірним із заявленою позовною вимогою заходом забезпечення позову.

При цьому долучена заявником до заяви Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 16.06.2022 відображає лише факт реєстрації права власності належного відповідачу майна (земельної ділянки). Проте, жодних доказів, які б підтверджували доводи заявника про те, що таке майно (земельна ділянка) в період розгляду справи може бути відчужене на користь третіх осіб або ж те, що суб`єктами державної реєстрації прав та державними реєстраторами прав на нерухоме майно вчиняються будь-які реєстраційні дій щодо визначеної заявником земельної ділянки матеріали справи № 921/250/22 не містять.

Таким чином, дослідивши подану заяву, суд прийшов до висновку, що заявник не надав належних доказів на підтвердження викладених у заяві вимог та не довів розумність, адекватність і співмірність обраних ним заходів забезпечення позову.

За даних обставин, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» б/н від 17.06.2022 суд відмовляє.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 14, 20, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд» б/н від 17.06.2022 (вх. №4259 від 05.07.2022) відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню протягом десяти днів, в порядку та строки встановлені ст. 256-257 ГПК України.

3. Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Еланспецтрейд», вул. Шевченка, 22, м. Луцьк, 43020 рекомендованою кореспонденцією.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.07.2022

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.М. Гирила