ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" липня 2022 р. Справа № 926/320/22

Суддя-доповідач Західного апеляційного господарського суду Кордюк Г.Т.

одержавши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях №10-12-00872 від 01.07.2022 (вх. №01-05/1544/22 від 04.07.2022)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 08.06.2022 (повне рішення складено 13.06.2022)

у справі №926/320/22 (суддя Ковальчук Т.І.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, м. Івано-Франківськ,

до відповідача Приватного підприємства «Броксервіс Ком», м. Чернівці,

про стягнення неустойки в сумі 1 592 061,98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Чернівецької області від 25.01.2022 у справі №926/320/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «Броксервіс Ком» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях 1 431 016,94 грн. неустойки за прострочення повернення орендованого майна в дохід Державного бюджету України, 22 531,06 грн. судового збору. У частині вимог про стягнення неустойки в сумі 161 045,04 грн. у задоволенні позову відмовлено, судовий збір у сумі 1349,87 грн. залишено за позивачем.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №10-12-00872 від 01.07.2022 (вх. №01-05/1544/22 від 04.07.2022), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 у справі №926/320/22 в частині відмовлених вимог про стягнення неустойки в сумі 89 991,63 грн.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що в даній справі заявлено вимогу майнового характеру на суму 1 592 061,98 грн..

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч. 7 ст. 12 ГПК України).

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік установлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року становить 2481 гривні.

Частиною четвертою статті 6 Закону України Про судовий збір передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині вимог у задоволенні яких суд першої інстанції відмовив, а саме про стягнення 89 991,63 грн., тому за подання апеляційної скарги ним мало бути сплачено 3721,50 грн. (2481,00 грн. * 150%), доказів про сплату яких не додано.

Водночас до апеляційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки станом на момент подання апеляційної скарги на рахунку апелянта відсутні грошові кошти для сплати судового збору.

З приводу заявленого клопотання апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2)позивачами є:

а)військовослужбовці;

б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже умови, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" , можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Таким чином, встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Предметом позову в даній справі є стягнення неустойки за неповернення майна з оренди, що не підпадає під ознаки спору, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на це в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору суд відмовляє.

За таких обставин апеляційна скарга подана з порушенням вимог встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено недотримання апелянтом положень п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що тягне за собою наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху в силу застосування ч. 1 ст. 174 ГПК України.

З цих підстав, апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях №10-12-00872 від 01.07.2022 (вх. №01-05/1544/22 від 04.07.2022) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.01.2022 у справі №926/320/22 підлягає залишенню без руху з підстав, що визначені ст. 260 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях у відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги №10-12-00872 від 01.07.2022 (вх. №01-05/1544/22 від 04.07.2022) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.01.2022 у справі №926/320/22.

Залишити без руху апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях №10-12-00872 від 01.07.2022 (вх. №01-05/1544/22 від 04.07.2022) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.01.2022 у справі №926/320/22.

Скаржнику, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3721,50 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів доплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 3721,50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) Г.Т. Кордюк