РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2022 року м. Чернігів справа № 927/194/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Чернігівського обласного центру зайнятості 14000, м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 40 ()
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а ()
про стягнення 50 389 грн. 34 коп.

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Чернігівського обласного центру зайнятості до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення 50 389,34 грн. матеріальної шкоди (збитків), завданої неправомірними діями відповідача, які полягають у несвоєчасному призначенні, нарахуванні та виплаті гр. ОСОБА_1 пенсії і які мали своїм наслідком виплату останньому допомоги по безробіттю у період з 09.02.2021 по 05.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2022:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; в подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в останнє Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

За наявною на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області інформацією, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 22.03.2022 № 12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Черкаської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 22.04.2022 № 25/0/9-22 Про відновлення територіальної підсудності судових справ господарських судів Сумської та Чернігівської областей відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема Господарського суду Чернігівської області, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 22 березня 2022 року № 12/0/9-22, із 25 квітня 2022 року.

На підставі розпорядження від 03.05.2022 № 02-01/41/22 керівника апарату Господарського суду Чернігівської області Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 927/194/22 був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 927/194/22, внаслідок якого для її розгляду визначено суддю А.С.Сидоренка.

Ухвалою від 09.05.2022 прийнято до розгляду справу № 927/194/22 за позовом Чернігівського обласного центру зайнятості до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення 50 389 грн. 34 коп.

09.05.2022 до Господарського суду Чернігівської області від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов відзив від 02.05.2022 № 2500-0802-7/13515 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами Чернігівського обласного центру зайнятості.

В обґрунтування своїх заперечень Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зазначає, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 620/4717/21 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку з 12.08.2020. При цьому, під час вирішення відповідного спору Чернігівським окружним адміністративним судом не був встановлений той факт, що через неправомірні дії управління гр. ОСОБА_1 виплачено допомогу по безробіттю, яка підлягає поверненню, чим завдано шкоди центру зайнятості. Відповідач у відзиві також вказав, що позивач не наділений повноваженнями стягувати кошти, як виплачену допомогу по безробіттю особі, з органу Пенсійного фонду у випадку призначення такій особі пенсії за рішенням суду, що позивачем не доведено наявність вини чи протиправної поведінки Головного управління, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками. Відповідач вказав, що ОСОБА_1 не є найманим працівником Головного управління ПФУ в Чернігівській області та заробітної плати в управлінні не отримує, а лише перебуває на обліку, як отримувач пенсії, тобто є пенсіонером, що ч.4 ст.35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» чітко встановлено обов`язок роботодавця повертати зазначені кошти, а не територіального органу Пенсійного фонду, який здійснює призначення пенсії, що Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62 не передбачено жодних підстав для повернення коштів органом Пенсійного фонду України.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2022 отримана відповідачем 17.02.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 997; як наслідок встановлений законом процесуальний строк на подання відзиву на позов є таким, що закінчився 04.03.2022, а тому відзив поданий відповідачем з пропуском встановленого законом процесуального строку.

В той же час, подаючи відзив на позовну заяву, відповідач просить поновити процесуальний строк, встановлений законом на його подання, посилаючись, при цьому, на те, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; в подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в останнє Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; як наслідок відповідач вважає, що існують підстави для поновлення процесуального строку, встановленого законом на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 10.05.2022 суд задовольнив клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про поновлення строку на подання відзиву та поновив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

11.05.2022, у встановлений судом процесуальний строк, позивачем до Господарського суду Чернігівської області подана відповідь від 10.05.2022 № 08/718-22 на відзив, зі змісту якої вбачається, що заперечення відповідача відхиляються позивачем в повному обсязі, виходячи з наступного:

по-перше: збитки завдані Фонду не роботодавцем в розумінні терміну, визначеного Законом України Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності, а неправомірними діями органу державної влади, загальні підстави відповідальності за які встановлені положеннями Цивільного кодексу України;

по-друге: Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області є органом державної влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України, а отже і належним відповідачем у даній справі. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди з органу державної влади необхідні лише три елементи цивільного правопорушення: 1) неправомірні дії цього органу - неправомірна відмова відповідача у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; 2) наявність шкоди - розмір виплаченої допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 в сумі 50389,34 грн; 3) причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою - наслідком неправомірної відмови відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах стало звернення безробітного до Фонду та отримання допомоги по безробіттю, що спричинило завдання збитків Фонду; така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії гр. ОСОБА_1 ;

по-третє: відповідач безпідставно, не ґрунтуючись на нормах чинного законодавства, вважає, що майнову шкоду завдав гр. ОСОБА_1 . Однак, набуття статусу безробітного, призначення та виплата допомоги по безробіттю протягом всього періоду перебування на обліку щодо гр. ОСОБА_1 Корюківською районною філією Чернігівського обласного центру зайнятості здійснено відповідно до вимог законодавства України про зайнятість населення. Громадянином ОСОБА_1 жодним чином не допущено: подання до Філії недостовірних даних та документів, на підставі яких приймалось рішення щодо реєстрації та призначення матеріального забезпечення; умисне невиконання своїх обов`язків та зловживання ними, що є підставами для повернення коштів безробітним.

Процесуальним правом на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін останні не скористались.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 620/4717/21:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково;

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку, періоди його роботи: з 10.10.1982 по 01.01.1986 в Республіканській мережі магістральних зав`язків і телебачення № 2 на посаді електромонтера по обслуговуванню станційного телевізійного обладнання генераторів УКХ с. Холми; з 02.01.1986 по 01.04.1989 в Республіканській мережі магістральних зав`язків і телебачення № 6 (РМС-6) на посаді електромонтера по обслуговуванню генераторів УКХ станційного радіорелейного обладнання; з 02.04.1989 по 31.03.1992 у Виробничому об`єднанні радіомовлення, радіозв`язку та телебачення м.Києва на посаді електромонтера радіорелейної лінії по обслуговуванню НВЧ генераторів;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку, періоди його роботи:

з 10.10.1982 по 01.01.1986 в Республіканській мережі магістральних зав`язків і телебачення № 2 на посаді електромонтера по обслуговуванню станційного телевізійного обладнання генераторів УКХ с. Холми;

з 02.01.1986 по 01.04.1989 в Республіканській мережі магістральних зав`язків і телебачення № 6 (РМС-6) на посаді електромонтера по обслуговуванню генераторів УКХ станційного обладнання;

з 02.04.1989 по 31.03.1992 у Виробничому об`єднанні радіомовлення, радіозв`язку та телебачення м. Києва на посаді електромонтера радіорелейної лінії по обслуговуванню НВЧ генераторів;

визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку.

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2020 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Вирішуючи відповідний спір, в межах справи № 620/5153/20 судом були встановлені наступні обставини:

Із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 19.10.2020. На момент звернення позивачу виповнилося 57 років, а загальний страховий стаж складає 38 років 10 місяців 16 днів.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005 № 383, встановлює, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Так, у спірний період діяв Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 22.08.1956 № 1173 (далі Список № 2).

Суд дійшов висновку, що до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, підлягають зарахуванню його періоди роботи: з 10.10.1982 по 01.01.1986 в Республіканській мережі магістральних зав`язків і телебачення № 2 на посаді електромонтера по обслуговуванню станційного телевізійного обладнання генераторів УКХ с. Холми; з 02.01.1986 по 01.04.1989 в Республіканській мережі магістральних зав`язків і телебачення № 6 (РМС-6) на посаді електромонтера по обслуговуванню генераторів УКХ станційного радіорелейного обладнання; з 01.04.1989 по 31.03.1992 у Виробничому об`єднанні радіомовлення, радіозв`язку та телебачення м. Києва на посаді електромонтера радіорелейної лінії по обслуговуванню НВЧ генераторів підлягає період.

Таким чином, під час вирішення спору між сторонами в межах справи № 620/4717/21 був встановлений факт існування у гр. ОСОБА_1 права на призначення та отримання пенсії за віком на пільгових умовах, як наслідок факт протиправності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 5023/4999/12.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що:

09.02.2021 гр. ОСОБА_1 звернувся до Корюківської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного відповідно до Закону України Про зайнятість населення та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 7-8).

Згідно копії персональної картки №00001 гр. ОСОБА_1 надано статус безробітного з 09.02.2021.

Як вбачається з довідки-розрахунку від 04.01.2022 № 05/8-22 (а.с. - 10) Чернігівського обласного центру зайнятості, сума нарахованого за період з 09.02.2021 по 05.11.2021 безробітному гр. ОСОБА_1 матеріального забезпечення, яке підлягає поверненню, становить 50389,34 грн.

Згідно довідки від 30.12.3021 № 1168 (а.с. - 11) відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, гр. ОСОБА_1 з 12.08.2020 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за рішенням суду.

05.01.2022 директором Корюківської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості видано наказ № 1 Про повернення коштів Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Чернігівській області (а.с. - 12), згідно якого:

заступнику начальника відділу надання соціальних послуг Іватченко Л.А. вжити заходів по поверненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області допомоги по безробіттю, нарахованої гр. ОСОБА_1 за період з 09.02.2021 по 05.11.2021 в сумі 50389 грн 34 коп;

протягом двох робочих днів після прийняття цього наказу:

надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області рекомендованим листом або вручити особисто під підпис повідомлення про необхідність повернення коштів;

копію наказу направити до Чернігівського обласного центру зайнятості для відображення дебіторської заборгованості та контролю надходження коштів на рахунок обласного центру зайнятості;

у разі відмови Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Чернігівській області повернути кошти протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення направити відповідні матеріали до Чернігівського обласного центру зайнятості для стягнення заборгованості в судовому порядку.

На виконання вказаного вище наказу, Корюківська районна філія Чернігівського обласного центру зайнятості звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з пропозицією (від 05.01.2022 № 28.02/26-22) добровільно повернути кошти в сумі 50389,34 грн шляхом їх перерахування на відповідні банківські реквізити протягом 30 календарних днів з дня отримання даного повідомлення.

Листом від 25.01.2022 № 2500-0802-8/4897 (а.с. - 15) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило Корюківську районну філію Чернігівського обласного центру зайнятості про безпідставність її вимоги щодо відшкодування виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 в сумі 50389,34 грн.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 Цивільного кодексу України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Згідно з ч. 1 ст. 107 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України, згідно п. 1, 7 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Щодо наявності протиправної поведінки в діях відповідача:

як вже було вказано вище, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 по справі № 620/4717/21, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2020 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Отже, протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлена рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 по справі № 620/4717/21, яке набрало законної сили.

Щодо наявності шкоди:

згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про зайнятість населення, безробітний особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 43 Закону України Про зайнятість населення, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України Про зайнятість населення, зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України Про зайнятість населення.

Виходячи з наведених вище положень Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії гр. ОСОБА_1 .

Отже, вказаними неправомірними діями відповідача Чернігівському обласному центру зайнятості завдано матеріальної шкоди (збитків) у розмірі отриманої гр. ОСОБА_1 за період з 09.02.2021 по 05.11.2021 допомоги по безробіттю у розмірі 50389,34 грн.

Щодо причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача і заподіяною шкодою:

внаслідок неправомірних дій відповідача гр. ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством України, а Чернігівський обласний центр зайнятості безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та понесеними позивачем збитками.

Аналогічні правові висновки у подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 927/455/17, від 15.05.2018 у справі № 920/471/17, від 20.04.2018 у справі № 906/579/17, від 13.02.2018 у справі № 915/282/17.

За змістом ст. 2, 13, 73, 74, 76, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що останні в своїй сукупності свідчать про доведеність позивачем належними засобами доказування факту порушення Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вимог діючого законодавства України щодо своєчасного призначення, нарахування та виплати гр. ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; як наслідок позивачу було завдано матеріальної шкоди (збитків) в сумі 50389,34 грн.

Натомість відповідачем не подано доказів на спростування фактів (обставин), викладених у позовній заяві.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 2481,00 грн. судового збору, який покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Чернігівського обласного центру зайнятості до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення 50389,34 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а; код 21390940) на користь Чернігівського обласного центру зайнятості (14000, м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 40; код 03491464) 50389,34 грн матеріальної шкоди.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а; код 21390940) на користь Чернігівського обласного центру зайнятості (14000, м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 40; код 03491464) 2481,00 судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 05.07.2022.

Суддя А.С.Сидоренко