ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. Справа№ 910/20797/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Владимиренко С.В.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: Шевченко Д.В. (ордер серія АІ №1235877 від 31.05.2022)

від відповідача 1: Теплюк В.С. (ордер серія КВ №828825 від 29.05.2022)

від відповідача 2: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2022 про забезпечення позову

у справі №910/20797/21 (суддя Комарова О.С.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР РАДІОТЕХНІЧНИХ ТА ОПТИКО-ЕЛЕКТРОННИХ СИСТЕМ «ОБРІЙ»

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К»,

2) товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ»

про визнання договорів недійсними, скасування рішень приватних нотаріусів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР РАДІОТЕХНІЧНИХ ТА ОПТИКО-ЕЛЕКТРОННИХ СИСТЕМ «ОБРІЙ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» та товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» про визнання договорів недійсними, скасування рішень приватних нотаріусів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/20797/21 позовну заяву залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

24.12.2021 до господарського суду міста Києва надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків.

29.12.2021 господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову (а.с. 2-12 т.1 мат.ос.), у якій заявник просить накласти арешт на майно, яке є предметом спору, а також заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно щодо майна, яке є предметом спору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі № 910/20797/21 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР РАДІОТЕХНІЧНИХ ТА ОПТИКО-ЕЛЕКТРОННИХ СИСТЕМ «ОБРІЙ» про забезпечення позову задоволено, вжито наступні заходи до забезпечення позову:

- до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/20797/21 накладено арешт на:

квартиру № 4 (чотири), загальною площею 95.6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 5 (п`ять), загальною площею 104.4 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 6 (шість), загальною площею 147.9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 7 (сім), загальною площею 84.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 8 (вісім), загальною площею 95.5 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 9 (дев`ять), загальною площею 102.8 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 10 (десять), загальною площею 147.7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 11 (одинадцять), загальною площею 83 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 13 (тринадцять), загальною площею 103.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 14 (чотирнадцять), загальною площею 120.9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 15 (п`ятнадцять), загальною площею 81.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 17 (сімнадцять), загальною площею 102.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 18 (вісімнадцять), загальною площею 118.6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 19 (дев`ятнадцять), загальною площею 83.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 21 (двадцять один), загальною площею 102.7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 22 (двадцять два), загальною площею 119.7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 23 (двадцять три), загальною площею 82.3 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 24 (двадцять чотири), загальною площею 78 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 25 (двадцять п`ять), загальною площею 122.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 26 (двадцять шість), загальною площею 121 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 27 (двадцять сім), загальною площею 83.2 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 28 (двадцять вісім), загальною площею 206.5 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 29 (двадцять дев`ять), загальною площею 120.8 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 30 (тридцять), загальною площею 81.6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

квартиру № 31 (тридцять один), загальною площею 210.7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення № 35 (тридцять п`ять), загальною площею 76.9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення № 36 (тридцять шість), загальною площею 746 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

нежитлове приміщення № 37-46 (тридцять сім тире сорок шість), загальною площею 77.8 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення № 49 (сорок дев`ять), загальною площею 430.9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення № 58 (п`ятдесят вісім), загальною площею 403.8 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення № 59 (п`ятдесят дев`ять), загальною площею 403.6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення № 60 (шістдесят), загальною площею 977.3 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/20797/21 заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, щодо вказаного майна.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що:

- якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

- заявник є власником об`єктів нерухомого майна в адміністративно-житловому будинку за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, а саме: нежитлових приміщень №№ 36, 49, 58, 59, приміщень для зберігання велосипедів №№ 35, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, машиномісць №№ 1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, квартир №№ 4, 5,6,7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.01.2021, що підтверджується відповідними витягами з вказаного Реєстру;

- разом з цим, 27.11.2021 відповідач 1 ініціював «дублюючу» реєстрацію прав на квартири та приміщення у даному адміністративно-житловому будинку, власником яких є заявник, але за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80;

- з відомостей, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що за площею об`єкти нерухомого майна, зареєстровані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80 є здебільшого тотожними тим, що зареєстровані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80 і належать позивачу, а відтак, позивач є заінтересованою особою у справі і домагається відновлення порушеного права незаконною реєстрацією права власності на дублікати об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80 та укладеними наступними правочинами, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованої особи (позивача) її прав, як власника нерухомого майна в будинку № 80 по вул. Саксаганського у м. Києві;

- звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач вказує, що 24.12.2021, тобто вже після пред`явлення позову, на підставі договору про забезпечення вимог іпотекодержателя, рішеннями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рябикіної А.А. за товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ» зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80: квартири №№ 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; нежитлові приміщення №№ 35, 36, 37-46, 49, 58, 59, 60;

- вказане свідчить про наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно та заборони вчинення реєстраційних дій щодо такого майна і предметом спору у справі № 910/20797/21, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності набуття спірної нерухомості у власність товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» та його подальшого відчуження і передання в іпотеку, а тому до вирішення такого спору подальше відчуження спірного майна чи його обтяження зобов`язаннями може (у випадку задоволення позову) призвести до суттєвого порушення прав власності позивача, нанесення йому значних збитків та зумовлення необхідності понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому права власності на таке майно (в тому числі обумовленими необхідністю збільшення позовних вимог у цій справі або звернення з новими позовами до суду, адже у випадку зміни відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника спірного майна існуватиме необхідність у зміні відповідача/залученні співвідповідача за поданим заявником позовом, можливість чого обмежена часом проведення підготовчого провадження в суді першої інстанції);

- наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість припущення позивача щодо можливості зміни власника/передачі в оренду/передачі в управління спірного майна особам, які наразі не є учасниками справи, що в подальшому ускладнить ефективне поновлення права у разі задоволення позову, а відтак існує нагальна потреба у збереженні існуючих на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо такого майна, що можливе не інакше як шляхом накладення арешту на нього та заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна, до встановлення дійсних обставин перебігу спірних прав власності із визначенням законного власника при вирішення даного спору;

- накладення на даній стадії арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача в обраний ним спосіб, який у випадку задоволення судом його вимог матиме змогу відновити свої права шляхом скасування відповідних записів про таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, можливість чого, за відсутності відповідного арешту, може бути нівельовано подальшим відчуження чи поділом такого майна за час вирішення відповідного спору.

При постановленні оспорюваної ухвали, судом першої інстанції враховано, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна жодним чином не обмежить права та законні інтереси ані відповідачів ані третіх осіб, адже такі заходи не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, мають тимчасовий характер та не позбавляють останніх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2022 про забезпечення позову у справі №910/20797/21 повністю.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм ГПК України.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- судом першої інстанції порушено строк та процедуру розгляду заяви про та прийняття оскаржуваної ухвали так як відповідно до положень ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, а відтак, враховуючи те, що відповідна заява про забезпечення позову до суду була подана 29.12.2021, суд мав її розглянути не пізніше 31.12.2021;

- за змістом положень ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви, або одночасно з пред`явленням позову, або після відкриття провадження у справі, проте у цій справі № 910/20797/21 позовну заяву до суду подано 15.12.2021, ухвалою від 20.12.2021 залишено справу без руху, заяву про забезпечення позову подано 29.12.2021, оспорювану ухвалу постановлено 14.01.2022, а провадження у справі відкрито 17.01.2022. Вказані обставини свідчать про те, що заявником заяву про забезпечення позову подано з порушенням положень ст. 138 ГПК України (тобто не у визначені вказаної статтею процесуальні проміжки - примітка суду), а суд першої інстанції не наділений повноваженнями приймати ухвалу про забезпечення позову, яка подана вже після подання позовної заяви та до моменту відкриття провадження у справі;

- позивачем при поданні заяви про забезпечення позову не надано як жодних доказів які безпосередньо підтверджують наявність порушено права в межах предмету спору у справі № 910/20797/21, так і жодних доказів, які б могли підтвердити реальний намір відчуження відповідного майна третім особам;

- з прийняттям оскаржуваної ухвали суд першої інстанції частково вирішив дану справу по суті спору до прийняття відповідного рішення, оскільки обмежив право власника спірного нерухомого майна на володіння та розпорядження вказаним майном та проведення будь-яких реєстраційних дій з таким майном;

- у оспорюваній ухвалі суд першої інстанції послався на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі № 160/10532/21 якою скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 та відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» про скасування розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 613 від 24.12.2020, проте судом першої інстанції не вказано про те, що на даний час вказане судове рішення апелянтом оскаржено до суду касаційної інстанції.

Крім того у апеляційній скарзі апелянтом наведено обґрунтування щодо незгоди з висновками суду, викладеними у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі № 160/10532/21, а також вказано про те, що саме позивач незаконно заволодів спірними об`єктами нерухомості з огляду на що апелянтом ще в березні 2021 року (до звернення позивача до суду з цим позовом та заяву про вжиття заходів забезпечення позову) розпочато процес оскарження рішень та дії суб`єктів державної реєстрації щодо спірного майна до відповідних органів Міністерства юстиції України у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що свідчить про безпідставність тверджень позивача про набуття спірного майна у правомірний спосіб.

До апеляційної скарги апелянтом додані: роздруківка з сайту господарського суду міста Києва з відомостями щодо дат надходження до суду першої інстанції позовної заяви у цій справі та заяви про забезпечення позову; роздруківка з офіційного сайту Міністерства юстиції України з оголошенням про засідання 04.01.2022 Західної регіональної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг відповідачів щодо спірного майна; роздрукованого з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 у справі № 160/10532/21; копії повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 11.06.2021 з доказами його направлення останній.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 справу №910/20797/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., судді Кропивна Л.В., Владимиренко С.В.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 27.01.2022 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції копій матеріалів справи №910/20797/21 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження копій матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2022 витребувано з господарського суду міста Києва копії матеріалів справи №910/20797/21.

17.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/20797/21.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стану в Україні в зв`язку з активними бойовими діями, із змінами Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 та від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2022 про забезпечення позову у справі №910/20797/21, справу №910/20797/21 призначено до розгляду на 21.06.2022 об 14 год. 30 хв.

03.06.2022 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач, з посиланням на те, що:

- за змістом положень ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи;

- на момент подання позовної заяви власником спірного нерухомого майна був відповідач 2, проте, після звернення позивача до суду з цим позовом, учасники процесу ініціювали проведення інших реєстраційних дій в результаті чого власником нерухомого майна стало товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюлайт» докази чого додані до заяви про забезпечення позову, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наданими позивачем доказами підтверджується припущення останнього щодо зміни власника спірного майна особам, які не є учасниками справи, що у разі задоволення позову ускладнить ефективне поновлення прав позивача;

- доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно обмежено право власника спірного нерухомого майна на володіння та розпорядження ним не заслуговують на увагу так як накладення арешту на майно відповідача є ефективним засобом забезпечення у спірному випадку, оскільки не перешкоджає відповідачу використовувати майно за його призначенням та здійснювати господарську діяльність. До того ж новий власник спірного майна (товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ») ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2022 про забезпечення позову у цій справі не оскаржив;

- оскарження апелянтом розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 613 від 24.12.2020 та порушення кримінального провадження відносно попереднього директора апелянта є внутрішніми питання його діяльності, не мають жодного відношення до цієї справи та не впливають на оцінку судом підстав для забезпечення позову;

- за результатами розгляду скарг апелянта щодо спірного нерухомого майна Міністерством юстиції України відмовлено у їх задоволені,

просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

До апеляційної скарги позивачем додані копії наказу Міністерства юстиції України Про відмову у задоволенні скарги який підписаний 03.02.2022 з додатком - Висновок Західної регіональної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 04.01.2022.

Щодо доданих позивачем та відповідачем під час апеляційного перегляду додаткових доказів слід зазначити таке.

Інформація щодо судових рішень є загальновідомою, їх тексти містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, факти та обставини, які встановлені судовими рішеннями не можна вважати додатковими доказами по справі, а відтак додана апелянтом до апеляційної скарги роздруковане з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 у справі № 160/10532/21 не є додатковим доказом по справі.

З тих саме підстав не можна вважати додатковим доказом і роздруківку з офіційного сайту Міністерства юстиції України щодо засідання 04.01.2022 Західної регіональної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг відповідачів щодо спірного майна а також роздруківку з сайту господарського суду міста Києва з відомостями щодо дат надходження до суду першої інстанції позовної заяви у цій справі та заяви про забезпечення позову.

В свою чергу, надана позивачем копія підписаного 03.02.2022 наказу Міністерства юстиції України Про відмову у задоволенні скарги також не може бути прийнята судом як додатковий доказ, оскільки такий наказ не існував на момент розгляду по суті судом першої інстанції заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі № 922/393/18.

За таких обставин, додана позивачем під час апеляційного перегляду копія підписаного 03.02.2022 наказу Міністерства юстиції України Про відмову у задоволенні скарги як додатковий доказ колегією суддів не приймається.

Окрім того, колегія суддів не приймає до уваги, додану у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 29.06.2022 копію постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №160/10532/21, оскільки зазначеної постанови не існувало на момент розгляду по суті судом першої інстанції заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, отже суд першої інстанції був позбавлений права оцінити її в якості доказу.

Щодо наданих апелянтом копій повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 11.06.2021 з доказами його направлення останній колегія суддів зазначає про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Враховуючи, що за змістом положень ГПК України, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться без виклику учасників судового процесу, а надання доказів направлення такої заяви всім учасникам судового процесу не вимагається, що фактично позбавляє інших учасників судового процесу права на подання доказів, колегія суддів вважає, що відповідні докази апелянтом до суду першої інстанції були неподані з поважних причин та приймає надані ним копії повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 11.06.2021 з доказами його направлення як додаткові докази.

03.06.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшов відзив а апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні 29.06.2022 представника відповідача 1 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, відмовити в задоволенні заяви.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача 2 у судовому засіданні 29.06.2022.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, що з`явились в судове засідання, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як зазначалось вище, у листопаді 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР РАДІОТЕХНІЧНИХ ТА ОПТИКО-ЕЛЕКТРОННИХ СИСТЕМ «ОБРІЙ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» та товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» у якому просив:

1) скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дашицької Л.Л. про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К», права власності на наступні об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80: квартири № 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; нежитлові приміщення № 35, 36, 37-46, 49, 58, 59, 60, зокрема рішення: № 61892341 від 27.11.2021, № 61891040 від 27.11.2021, № 61888567 від 27.11.2021, № 61889400 від 27.11.2021, № 61889667 від 27.11.2021, № 61894337 від 27.11.2021, № 61888670 від 27.11.2021, № 61894211 від 27.11.2021, № 61891143 від 27.11.2021, № 61892113 від 27.11.2021, № 61889118 від 27.11.2021, № 61890536 від 27.11.2021, № 61889543 від 27.11.2021, № 61888603 від 27.11.2021, № 61894138 від 27.11.2021, № 61894454 від 27.11.2021, № 61894506 від 27.11.2021, № 61892005 від 27.11.2021, № 61894081 від 27.11.2021, № 61889241 від 27.11.2021, № 61888634 від 27.11.2021, № 61892219 від 27.11.2021, № 61890916 від 27.11.2021, № 61891899 від 27.11.2021, № 61894290 від 27.11.2021, № 61893299 від 27.11.2021, № 61888696 від 27.11.2021, № 61893526 від 27.11.2021, № 61893176 від 27.11.2021, № 61890712 від 27.11.2021, № 61893418 від 27.11.2021 № 61893624 від 27.11.2021.

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», посвідчений 03.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А. зареєстрований в реєстрі за № 647.

3) скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рябикіної А.А. про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», права власності на наступні об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80: квартири № 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; нежитлові приміщення № 35, 36, 37-46, 49, 58, 59, 60, зокрема рішення: № 62048554 від 03.12.2021, № 62045473 від 03.12.2021, № 62041238 від 03.12.2021, № 62047652 від 03.12.2021, № 62047768 від 03.12.2021, № 62044945 від 03.12.2021, № 62046535 від 03.12.2021, № 62048627 від 03.12.2021, № 62046846 від 03.12.2021, № 62046031 від 03.12.2021, № 62048691 від 03.12.2021, № 62048016 від 03.12.2021, № 62042845 від 03.12.2021, № 62048123 від 03.12.2021, № 62048299 від 03.12.2021, № 62043401 від 03.12.2021, № 62049046 від 03.12.2021, № 62048386 від 03.12.2021, № 62044248 від 03.12.2021, № 62047527 від 03.12.2021, № 62047898 від 03.12.2021, № 62041628 від 03.12.2021, № 62042018 від 03.12.2021, № 62048474 від 03.12.2021, № 62042457 від 03.12.2021, № 62047401 від 03.12.2021, № 62039143 від 03.12.2021, № 62047139 від 03.12.2021, № 62040842 від 03.12.2021, № 62040453 від 03.12.2021, № 62040054 від 03.12.2021, № 62039672 від 03.12.2021, із одночасним скасуванням державної реєстрації та припиненням права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», на квартири № 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; нежитлові приміщення № 35, 36, 37-46, 49, 58, 59, 60, за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80.

4) визнати недійсним договір іпотеки, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» та товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ», посвідчений 04.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Рябикіною А.А. зареєстрований в реєстрі за № 650.

5) скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рябикіної А.А. № 62056838 від 04.12.2021, № 62056862 від 04.12.2021, № 62056871 від 04.12.2021, № 62056878 від 04.12.2021, № 62056885 від 04.12.2021, № 62056892 від 04.12.2021, № 62056899 від 04.12.2021, № 62056905 від 04.12.2021, № 62056911 від 04.12.2021, № 62056915 від 05.12.2021, № 62056917 від 05.12.2021, № 62056919 від 05.12.2021, № 62056921 від 05.12.2021, № 62056923 від 05.12.2021, № 62056925 від 05.12.2021, № 62056927 від 05.12.2021, № 62056929 від 05.12.2021, № 62056931 від 05.12.2021, № 62056933 від 05.12.2021, № 62056935 від 05.12.2021, № 62056937 від 05.12.2021, № 62056939 від 05.12.2021, № 62056941 від 05.12.2021, № 62056943 від 05.12.2021, № 62056945 від 05.12.2021, № 62056947 від 05.12.2021, № 62056949 від 05.12.2021, № 62056951 від 05.12.2021, № 62056953 від 05.12.2021, № 62056955 від 05.12.2021, № 62056957 від 05.12.2021, № 62056959 від 05.12.2021, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про іпотеку на наступні об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80: квартири № 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; нежитлові приміщення № 35, 36, 37-46, 49, 58, 59, 60.

6) скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рябикіної А.А. № 62056822 від 04.12.2021, № 62056848 від 04.12.2021, № 62056868 від 04.12.2021, № 62056874 від 04.12.2021, № 62056882 від 04.12.2021, № 62056888 від 04.12.2021, № 62056894 від 04.12.2021, № 62056902 від 04.12.2021, № 62056907 від 04.12.2021, № 62056914 від 05.12.2021, № 62056916 від 05.12.2021, № 62056918 від 05.12.2021, № 62056920 від 05.12.2021, № 62056922 від 05.12.2021, № 62056924 від 05.12.2021, № 62056926 від 05.12.2021, № 62056928 від 05.12.2021, № 62056930 від 05.12.2021, № 62056932 від 05.12.2021, № 62056934 від 05.12.2021, № 62056936 від 05.12.2021, № 62056938 від 05.12.2021, № 62056940 від 05.12.2021, № 62056942 від 05.12.2021, № 62056944 від 05.12.2021, № 62056946 від 05.12.2021, № 62056948 від 05.12.2021, № 62056950 від 05.12.2021, № 62056952 від 05.12.2021, № 62056954 від 05.12.2021, № 62056956 від 05.12.2021, № 62056958 від 05.12.2021, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про обтяження на наступні об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 78-80: квартири № 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; нежитлові приміщення № 35, 36, 37-46, 49, 58, 59, 60.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- позивачеві належать на праві власності об`єкти нерухомого майна в адміністративно-житловому будинку за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, проте, 27.11.2021 відповідач 1 ініціював «дублюючу» реєстрацію прав на квартири та приміщення у даному адміністративно-житловому будинку, але за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80;

- відповідач 1 не був та не міг бути власником зазначеного нерухомого майна, а відтак, укладені між відповідачами договір купівлі-продажу та між відповідачем 2 та товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ» договір іпотеки є недійсними, що, в свою чергу, також тягне за собою скасування рішень приватних нотаріусів з одночасним скасуванням державної реєстрації та припиненням цього права.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 910/20797/21 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

24.12.2021 до господарського суду міста Києва надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків.

29.12.2021 господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову (а.с.3-12 т.1 мат.ос.), у якій заявник просить накласти арешт на майно, яке є предметом спору, а також заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно щодо майна, яке є предметом спору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі № 910/20797/21 заяву позивача про забезпечення позову задоволено (а.с.174-186 т.1 мат.ос.), що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантії реального виконання рішення, а адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач, серед іншого, обґрунтовував її укладенням після пред`явлення позову товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» та товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ» договору про забезпечення вимог іпотекодержателя та проведення відповідних реєстраційних дій внаслідок чого право власності на спірне майно перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ».

Також позивач зазначає про те, що:

- існує ймовірність проведення подальших реєстраційних дій щодо спірного майна, а у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, що полягають у численних спорах між суб`єктами щодо реалізації прав власності на спірне майно;

- невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі;

- забезпечення позову жодним чином не свідчить про фактичне вирішення справи, так як забезпечення позову жодним чином не буде впливати на майбутнє судове рішення у даній справі;

- у разі вжиття заходів забезпечення позову буде досягнуто ціль - збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, предметом розгляду у якій є правомірність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позовні вимоги про визнання якого таким, що не підлягає виконанню, має розглядатися судами:

- оскільки у даному разі Фірма мала намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- при цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, згідно з вказаним правовим висновком при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову, поданої у спорах, предметом у яких є немайнові вимоги, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, судами не повинна взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду та те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З матеріалів справи слідує, що звертаючись до суду з цим позовом позивач зазначає про те, що:

- він є власником об`єктів нерухомого майна в адміністративно-житловому будинку за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, а саме: нежитлових приміщень №№ 36, 49, 58, 59, приміщень для зберігання велосипедів №№ 35, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, машиномісць №№ 1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8,9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, квартир №№ 4, 5,6,7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.01.2021, що підтверджується відповідними витягами з Реєстру;

- разом з цим 27.11.2021 відповідач 1 ініціював «дублюючу» реєстрацію прав на квартири та приміщення у даному адміністративно-житловому будинку, власником яких є позивач, але за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, внаслідок чого в Реєстрі за відповідачем 1, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дашицькою Л.Л. зареєстровано право власності на відповідні об`єкти нерухомого майна.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсними договорів, скасування рішень приватних нотаріусів, а підставою позову - незаконна реєстрація за іншими особами права власності на нерухоме майно, яке є власністю позивача.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, кінцевою метою позову у цій справі є поновлення порушених прав, інтересів позивача як власника спірного нерухомого майна.

З матеріалів справи слідує, що:

- 27.11.2021 право власності нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, яке позивача вважає тим саме майном за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, яке належить йому, було зареєстровано за відповідачем 1;

- на підставі укладеного 03.12.2021 між відповідачем 1 та відповідачем 2 договору купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 167-168 т.1 мат.ос.), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А. зареєстрований в реєстрі за № 647 вказане майно рішеннями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рябикіної А.А. зареєстровано за відповідачем 2;

- після звернення позивача до суду з цим позовом право власності на вказане майно зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ» на підставі укладених ним 04.12.2021 з відповідачем 2 договору іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А. зареєстрований в реєстрі за № 650 та 24.12.2021 договору про забезпечення вимог іпотекодержателя.

Колегія суддів зазначає про те, що:

- враховуючи, що за змістом положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, оспорювані у цій справі правочини (укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2 договір купівлі-продажу нерухомого майна та укладений між відповідачем 2 та товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ» договір іпотеки) є правомірними до визнання їх недійсними в судовому порядку;

- вказане надає особі, яка набула прав власності на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 78-80, яке позивача вважає тим саме майном за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, яке належить йому, права на відчуження вищевказаного майна;

- водночас у випадку наступного відчуження спірного майна захист порушеного права позивача буде ускладненими, оскільки права на таке майно може перейти до іншої (інших) особи (осіб) та позивач не зможе захистити свої порушені права в межах даного судового процесу, а вимушений буде ініціювати нові позови як до набувачів спірного майна, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на позивача буде неправомірним.

Отже, невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті і набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

До того ж колегія суддів зауважує на тому, що з матеріалів справи слідує що таке відчуження спірного майна на користь третій осіб вже власне і відбулось шляхом укладення між відповідачем 2 та товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ» 24.12.2021 договору про задоволення вимог іпотеко держателя (а.с. 14-17 т.1 мат.ос.).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що:

- досліджені та встановлені судом обставини свідчать про наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно та заборони вчинення реєстраційних дій щодо такого майна і предметом спору у справі № 910/20797/21, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності набуття спірної нерухомості у власність товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» та його подальшого відчуження і передання в іпотеку, а тому до вирішення такого спору подальше відчуження спірного майна чи його обтяження зобов`язаннями може (у випадку задоволення позову) призвести до суттєвого порушення прав власності позивача, нанесення йому значних збитків та зумовлення необхідності понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому права власності на таке майно (в тому числі обумовленими необхідністю збільшення позовних вимог у цій справі або звернення з новими позовами до суду, адже у випадку зміни відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника спірного майна існуватиме необхідність у зміні відповідача/залученні співвідповідача за поданим заявником позовом, можливість чого обмежена часом проведення підготовчого провадження в суді першої інстанції);

- наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість припущення щодо можливості зміни власника/передачі в оренду/передачі в управління спірного майна особам, які наразі не є учасниками справи, що в подальшому ускладнить ефективне поновлення права у разі задоволення позову, а відтак існує нагальна потреба у збереженні існуючих на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо такого майна, що можливе не інакше як шляхом накладення арешту на нього та заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна, до встановлення дійсних обставин перебігу спірних прав власності із визначенням законного власника при вирішення даного спору;

- накладення на даній стадії арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача в обраний ним спосіб, який у випадку задоволення судом його вимог матиме змогу відновити свої права шляхом скасування відповідних записів про таке майно у Реєстрі, можливість чого, за відсутності відповідного арешту, може бути нівельовано подальшим відчуження чи поділом такого майна за час вирішення відповідного спору;

- вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо такого майна жодним чином не обмежить права та законні інтереси ані відповідачів ані третіх осіб, адже такі заходи не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, мають тимчасовий характер та не позбавляють останніх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

При цьому колегія суддів зауважує апелянтові на тому, що вжиті заходи забезпечення позову є доцільними, оскільки дозволять гарантувати незмінність власника спірного нерухомого майна до закінчення розгляду справи, без чого неможливий ефективний захист порушених прав позивача, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна відповідає предмету позову та водночас вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Посилання апелянта як на підставу для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову на те, що позивачем при поданні заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, які безпосередньо підтверджують наявність порушеного права в межах предмету спору у справі № 910/20797/21, колегією суддів до уваги не приймаються, а вказані обставини судом не досліджуються, оскільки при встановленні наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд не досліджує наявність підстав для задоволення поданого до суду позову.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

З тих саме підстав колегією суддів не досліджуються наведені у апеляційній скарзі доводи щодо незгоди з висновками суду, викладеними у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі № 160/10532/21, а також доводи про те, що саме позивач незаконно заволодів спірними об`єктами нерухомості з огляду на що апелянтом ще в березні 2021 року (до звернення позивача до суду з цим позовом та з заявою про вжиття заходів забезпечення позову) розпочато процес оскарження рішень та дій суб`єктів державної реєстрації щодо спірного майна до відповідних органів Міністерства юстиції України у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що свідчить про безпідставність тверджень позивача про набуття спірного майна у правомірний спосіб.

Колегія суддів вважає помилковим твердження апелянта про те, що з прийняттям оскаржуваної ухвали суд першої інстанції частково вирішив дану справу по суті спору до прийняття відповідного рішення оскільки обмежив право власника спірного нерухомого майна на володіння та розпорядження вказаним майном та проведення будь-яких реєстраційних дій із вказаним майном так як заявлені та застосовані заходи забезпечення позову не позбавляють апелянта його прав, не перешкоджають займатися господарською діяльністю.

В свою чергу слід зауважити, що на даний час право власності на спірне майно зареєстровано не за апелянтом, який вже реалізував своє право на розпорядження таким майном, а за товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛАЙТ», яке правом на подання апеляційної скарги не скористалось.

Щодо порушення судом першої інстанції строків розгляду заяви про забезпечення позову колегія суддів зазначає про те, що порушення строків розгляду заяви про забезпечення позову не віднесено до визначених ч. 3 ст. 277 ГПК України порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, в той час за змістом п. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України інші порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого у спірному випадку не сталося.

Колегія суддів вважає помилковими твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями приймати ухвалу про забезпечення позову, яка подана вже після подання позовної заяви та до моменту відкриття провадження у справі так як вимогами ст. 138 ГПК України передбачено можливість подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, а за змістом положень ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/20797/21 на майно, яке є предметом спору, а також заборони до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/20797/21 органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно щодо майна, яке є предметом спору.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Інших підстав для скасування ухвали у апеляційній скарзі не наведено.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі №910/20797/21, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі №910/20797/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі №910/20797/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 14.01.2022 у справі № 910/20797/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 12.07.2022

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.В. Кропивна

С.В. Владимиренко