ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Справа№ 910/2607/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

учасники справи у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021

у справі № 910/2607/21 (суддя: Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз"

до Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П.Корольова

третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний концерн "Укроборонпром"

про визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П.Корольова, третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний концерн "Укроборонпром" про визнання недійсними рішень Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П. Корольова, оформлених протоколом № 79 засідання Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П.Корольова від 28.08.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що склад Наглядової ради під час проведення засідання Наглядової ради не відповідає вимогам ст.53 Закону України "Про акціонерні товариства" в редакції Закону України № 289-ІІІ; за питання, що були включені до порядку денного, голосували особи, які не є членами Наглядової ради, отже, за твердженням позивача, не мали права голосу; оскаржуваним рішенням порушено право позивача на участь в управлінні товариством відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/2607/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, зазначив, що позивачем не доведено суду взаємозв`язку між прийняттям рішень на засіданні Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П.Корольова, оформленого протоколом №79 від 28.08.2019 та порушенням будь-яких прав позивача на участь в управлінні товариством відповідача, позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту його права чи інтересу, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Меридіан Союз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/2607/21 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" задоволено.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/2607/21 скасовано, ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" - задовольнено.

Визнано недійсними рішення Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова, що оформлені протоколом № 79 засідання Наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П.Корольова від 28.08.2019.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" 2270,00 грн. - судового збору за подання позовної заяви та 3405,00 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги, 4200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

23.05.2022 до Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №910/2607/21 щодо вирішення питання про судові витрати, а саме: судові витрати ТОВ «Меридіан Союз» на професійну правову допомогу у розмірі 22 400 грн., які понесенні ним при розгляді справи у суді першої інстанції, покласти на ВАТ «Меридіан» ім.. С.П. Корольова.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/2607/21 призначено до розгляду на 04.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено; розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/2607/21 призначено до розгляду в режимі відеоконференції на 04.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 задоволено клопотання представника Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П.Корольова про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; визначено, що представники позивача та відповідача братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу "EasyCon".

Колегія суддів зауважує, що відповідач не скористався передбаченим частиною 5 статті 126 ГПК України правом на подання письмового мотивованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача.

Представники учасників справи в судове засідання в режимі відеоконференції 04.07.2022 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, 07.07.2022 представник позивача направив на електронну адресу суду клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши докази, які долучені до матеріалів справи щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При цьому згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Одночасно, за змістом частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в розмірі 22 400, 00 грн в суді ТОВ «МЕРИДІАН СОЮЗ» надано належним чином засвідчені копії наступних документів:

- договору про надання правничої (правової) допомоги № 15/21-К від 10.04.2021;

- додаткової угоди № 1 від 30.05.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 15/21-К від 10.04.2021;

- рахунку на оплату № 23 від 21.05.2021;

- платіжного доручення № 103 від 28.05.2021;

- акту про приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги № 23 від 01.06.2021.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 908/846/19.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши заяву позивача, суд зазначає, що наданий акт прийому передачі виконаних робіт не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17.

Як було зазначено, представником позивача до розрахунку включено такий вид послуги як підготовка відповіді на відзив та відповіді на пояснення, а також їх направлення - 3 год. вартістю 8400,00 грн кожен. Колегія суддів зазначає, що такі види послуг як направлення документів (в даному випадку направлення апеляційної скарги) не потребують спеціальних знань у галузі права та не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. 19 закону україни "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. В цій частині колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача.

Крім того, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати у загальній сумі 22400,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, вважає, що їх відшкодування матиме надмірний характер.

Крім того, суд апеляційної інстанції, оцінивши витрати позивача з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, відповідність цієї суми критеріям реальності і розумності, приходить до висновку про те, що доведеними та обґрунтованими є витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 10000,00 грн. В іншій частині вимог заяви слід відмовити, з огляду на їх недоведеність та необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у справі № 910/2607/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" імені С.П. Корольова (03124, м. Київ, б-р Івана Лепсе, будинок 8; ідентифікаційний код 14312973) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 64; ідентифікаційний код 35644262) 10000,00 (десять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4. Справу № 910/2607/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

В.А. Корсак