ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" липня 2022 р. Справа №902/1033/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Дужич С.П.

судді Савченко Г.І.

судді Павлюк І.Ю.

розглянувши клопотання Вінницької митниці про відстрочення сплати судового збору, заявлене при превірці матеріалів апеляційної скаргою Вінницької митниці на рішення Господарського суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року, у справі

за позовом Приватної фірми "Гвоздиковас"

до Вінницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України

Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про стягнення 47 404,15 грн. - майнової шкоди

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2022 року, рішенням Господарського суду Вінницької області було частково задоволено позов ПП "Гвоздиковас" до Вінницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, ГУ Державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення 47 404,15 грн. - майнової шкоди та стягнуто з з Державного бюджету України на користь позивача 39 882,77 грн. - відшкодування майнової шкоди, а також з Вінницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України - 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору. Також, рішенням відмовлено у позові в частині стягнення 7 521,38 грн. - майнової шкоди відмовити.

07 червня 2022 року, Вінницька митниця в своїй апеляційній скарзі, не надавши доказів сплати судового збору, просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому, митниця заявила клопотання відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою Північно-західного апеляційного суду від 28 червня 2022 року.

04 липня 2022 року, на адресу суду надійшло додаткове клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, в якому митниця посилається на відсутність коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, додатково надаючи суду службову записку Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Вінницької митниці №22/216 від 05 липня 2022 року, в якому зазначено, що сплата податків і зборів до бюджетів відповідно до законодавства здійснюється згідно Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету за КЕВК 2800 "Інші видатки", і, станом на 05. липня 2022 року, за відповідним кодом економічної класифікації видатків за напрямом "Звернення до суду - апеляційні скарги" залишок коштів складає 639,90 грн., тому сплатити судовий збір в сумі 3405,00 грн. немає можливості.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору у разі, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір", питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 статті 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року, у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001року, у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95), зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" (п. 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) у випадках визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Колегія суддів вважає зазначає, що ч.2 ст. 6 та ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №922/624/20, від 28 грудня 2020 року у справі №922/4277/19).

ТИм більше, що ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення або відстрочення сплати судового збору юридичним особам.

Оцінивши доводи, наведені апелянтом в обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, колегія суддів не вбачає обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов, а тому відсутні підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору і в задоволенні даної заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Вінницької митниці у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору при оскарженні рішення Господарського суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року.

Ухвалу направити сторонам справи.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.