ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.07.2022 Справа№914/305/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П.,

розглянувши матеріали

заяви:Львівської міської ради, м. Львів,
про:забезпечення позову.
У справі за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», м. Львів,
відповідача 2:Державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, с. Солонка Пустомитівського р-ну Львівської обл.,
відповідача 3:Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів,
про:- визнаня недійсним та скасування державного акту; - скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки; - скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку; - скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою; - скасування держаної реєстрації права власності на промислово-продовольний торговий центр з одночасним припиненням права власності.
Представники сторін не викликались (не повідомлялись).
1. Судові процедури

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області Львівською міською радою подано позов до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», відповідачач 2: Державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, відповідача 3: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнаня недійсним та скасування державного акту; скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки; скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку; скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

1.2. Ухвалою суду від 09.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 15.03.2022. Підготовче засідання відкладалось, крайнє засідання відбулось 11.07.2022 та відкладено на 26.07.2022. Детальний руж справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

1.3. 13 липня 2022 року до суду від позивача надійшли заява про зміну предмету позову, яка прийнята судом ухвалою від 14.07.2022, та заява про забезпечення позову.

1.4. Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

2. Аргументи заявника.

2.1. В обґрунтування позовних вимог у вказаній справі позивач зазначає, що у встановленому законом порядку відповідач не набув право постійного користування земельною ділянкою з огляду на те, що рішення про передачу земельної ділянки площею 0,66 га Спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» в постійне користування земельної ділянки для будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання було прийняте лише 21.01.1994 та не було реалізоване. Більше того, відповідно до Витягу з державного земельного кадастру підставою для виникнення права постійного користування земельною ділянкою вказано рішення Львівської міської ради № 262 від 21.06.1990, яке взагалі не стосується передачі земельних ділянок у постійне користування.

Разом з тим, при підготовці письмових пояснень у справі № 914/305/22 до судового засідання на 11.07.2022 Юридичним департаментом виявлено, що 05.07.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Марушко А. П. прийнято рішення № 64073410 про державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на промислово-продовольчий торговий центр, що розташований Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0067, за суб`єктом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест».

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підстава для державної реєстрації права власності на промислово-продовольчий торговий центр зазначено акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, серія та номер: б/н, виданий 03.12.1999, видавник: Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради; наказ, серія та номер: 1610/665-07, виданий 06.12.1999, видавник: Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (постанова КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127) визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Пунктами 77, 78, 79 Порядку перебачено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт у разі прийняття його в експлуатацію до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності, проводиться за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію такого об`єкта, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Такий документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб`єкта, що здійснював прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію будинку, будівлі, споруди, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті нового будівництва, що є складовою частиною такого будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машино місце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійним об`єктом нерухомого майна, у разі прийняття відповідного будинку, будівлі або споруди, складовою частиною яких є такий об`єкт, в експлуатацію до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності, але за умови наявності державної реєстрації права власності на інші складові частини у відповідному будинку, будівлі або споруді.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт у разі присвоєння завершеному будівництвом об`єкту адреси без застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва проводиться за наявності документа, що підтверджує присвоєння такому об`єкту адреси, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Такий документ за наданими заявником у заяві реквізитами та відомостями про суб`єкта, що здійснював присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Документ, що підтверджує присвоєння будинку, будівлі, споруді адреси, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті нового будівництва, що є складовою частиною будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійним об`єктом нерухомого майна, у разі присвоєння відповідному будинку, будівлі або споруді, складовою частиною яких є такий об`єкт, адреси до застосування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, але за умови наявності державної реєстрації права власності на інші складові частини у відповідному будинку, будівлі або споруді.

Документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, не вимагається у разі державної реєстрації права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення його адреси. Дія цього абзацу не застосовується, якщо у відомостях про місце розташування земельної ділянки відсутні всі необхідні реквізити адреси, передбачені частиною четвертою статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до відомостей з державного земельного кадастру, якими керувався реєстратор при проведенні реєстрації права власності на промислово-продовольчий торговий центр, що розташований Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3 земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0067 розташована у м. Львові площа Князя Осмомисла , а не на вулиці Старій, 3 .

Також в матеріалах справи серед поданих документів відсутній документ про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна на вулиці Старій, 3 .

Отже, оскільки відповідачем не подано переліку документів відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (постанова КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127) державним реєстратором неправомірно проведено реєстрацію права власності на промислово-продовольчий торговий центр, що розташований Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3 .

Так, відповідачем у даній справі уже вчинено дії що утруднюють відновлення порушеного права на землю, оскільки в ході розгляду справи відповідач зареєстрував право власності на промислово-продовольчий торговий центр, що розташований Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3 , що зумовлює необхідність подачі нового судового спору.

Таким чином, на думку позивача, належним способом забезпечення позову є заборона органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв. м. за адресою м. Львів, вул. Стара, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

Даний вид забезпечення позову є співмірним до заявлених позовних вимог, не перешкоджатиме жодним чином господарській діяльності відповідача, а лише забезпечить збереження нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв. м. за адресою м. Львів, вул. Стара, 3 у власності відповідача до прийняття судом рішення у даній справі.

Одночасно відмова у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачу можливість на будь якій стадії розгляду справи перереєструвати промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв. м. на будь яку фізичну або юридичну особу, що зробить неможливим виконання рішення суду у справі, оскільки неможливо виконати рішення суду про скасування реєстрації права власності після переходу права власності на іншу особу без заявлення нового позову.

Львівська міська рада вважає, що у даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки позивач має у власності достатньо майна, щоб компенсувати будь-які можливі збитки відповідачу.

3. Позиція суду.

3.1. Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

3.2. У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем 1 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення заяви чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Також заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарського процесуального кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

3.3. Суд констатує, що в даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, зокрема:

1. визнання недійсним та скасування Державного акту на право користування землею від 24.07.1993 серія Б№039434, виданий ТзОВ «Спільне Українсько-Австрійське підприємство «Галінвест»;

2. скасування у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067;

3. скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 з закриттям розділу;

4. скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права постійного користування земельної ділянки площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

5. скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-австрійського підприємства «Галінвест» ( м. Львів, вул. Стара, 3) на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара, 3 у м. Львові (РНОНМ 060) з одночасним припиненням права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-австрійського підприємства «Галінвест» (, м. Львів, вул. Стара, 3) на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара, 3 у м. Львові (РНОНМ 060).

Судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання. Тому, в даному випадку застосовуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

3.4. Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує про наступне:

«ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» надало копію рішення Львівської міської ради народних депутатів від 21.06.1990 № 262 «Про надання дозволу СП «Галінвест» на тимчасове використання ділянок в м. Львові для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання» як підставу виникнення права на земельну ділянку. Пункт 1.2 вищезазначеного рішення вказує щодо надання дозволу спільному радянсько-австрійському підприємству «Галінвест» тимчасового використання для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання ділянку в північному промвузлі площею 0,6 га по вул. Хмельницького для тимчасового розміщення бетонного вузла, а також Державний акт Б№039434 від 24.07.1993.

Однак, земельна ділянка в північному промвузлі площею 0,6 га по вул. Хмельницького це абсолютно інша земельна ділянка, аніж земельна ділянка площею 0,66 га, кадастровий номер :03:001:0067.

Більше того, пункт 1.2 рішення Львівської міської ради народних депутатів від 21.06.1990 № 262 «Про надання дозволу СП «Галінвест» на тимчасове використання ділянок в м. Львові для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання» вказує щодо надання дозволу спільному радянсько- австрійському підприємству «Галінвест» тимчасового використання для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання ділянку в північному промвузлі площею 0,6 га по вул. Хмельницького для тимчасового розміщення бетонного вузла. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» виготовлена на земельну ділянку площею 0,66 га, що свідчить про невідповідність площі у рішенні Львівської міської ради народних депутатів від 21.06.1990 № 262 «Про надання дозволу СП «Галінвест» на тимчасове використання ділянок в м. Львові для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання» та Державному акті Б№039434.

Така невідповідність площ земельної ділянки у рішенні Львівської міської ради народних депутатів від 21.06.1990 № 262 та Державному акті Б№039434 від 24.07.1993 свідчить про неможливість встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Більше того, відповідно до п. г абз. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» не надало жодної згоди Львівської міської ради на відновлення меж.

Тому присвоєння кадастрового номеру :03:001:0067 відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки технічна документація містить суперечливі документи».

Водночас судом з`ясовано, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за запитами (03001508 - ідентифікаційний код відповідача 1, :03:001:0067 - кадастровий номер спірної земельної ділянки) відображена актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 060 промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0067 за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Стара, буд. 3. У Витягу зазначено: дата, час державної реєстрації: 23.02.2022 20:35:41; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64073410 від 05.07.2022 10:34:10.

3.5. Відповідно до положень статтей 136, 137 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Як вбачається з проведеного судом аналізу обґрунтованості застосування заходів забезпечення позову, метою застосування відповідних заходів у даній справі є забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Умовою застосування заявлених заходів є достатньо обґрунтоване припущення заявника про потенційні труднощі, що можуть виникнути під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову.

Проаналізувавши підстави заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, суд вказує про те, що такі вимоги відповідають вказаним вище характеристикам. Також, у випадку застосування заходів забезпечення позову не буде порушено збалансованості інтересів сторін, адже у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження можливих витрат відповідача 1 у зв`язку з забороною органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв. м. за адресою м. Львів, вул. Стара, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) зважаючи і на те, що відповідний захід жодним чином не вплине на можливість здійснення господарської діяльності, тощо.

Окрім того, суд вказує про наявність зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову та предметом позову, адже саме такий захід, коли спірне майно (земельна ділянка та промислово-продовольчий торговий центр) перебуватимуть у користуванні та власності відповідно відповідача 1, допоки даний спір не буде вирішено судом, забезпечить ефективне виконання рішення суду у разі його задоволення та не призведе до подачі нових позовів для відновлення порушених прав та законних інтересів.

Щодо імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що існує велика імовірність такого утруднення виконання або невиконання, що в будь-якому випадку спричинить понесення витрат, які станом на дату прийняття вказаної ухвали не можуть гарантувати виконання рішення. Також, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, що застосування заходів забезпечення позову можуть призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що доводи заявника є обґрунтованими, а відтак, вважає за доцільне здійснити забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України) вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв. м. за адресою м. Львів, вул. Стара, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

3.6. Крім того, суд погоджується із позицією заявника щодо зустрічного забезпечення та не вимагає від нього пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що також узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.02.2019 у справі № 924/789/18.

Відповідач чи інша зацікавлена особа не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що заходи забезпечення позову є у будь якому випадку тимчасовими, такими, що вживаються до вирішення спору, тому у випадку встановлення судом необґрунтованості вимог позивача, відповідачі не позбавлені можливості звернутись із обґрунтованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову; так само такі заходи можуть бути скасовані судом навіть до фактичного вирішення спору, якщо судом буде встановлено необґрунтованість їх подальшого збереження.

Станом на момент постановлення даної ухвали судом у даній справі не вирішено спір по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Львівської міської ради про забезпечення позову (вх. № 2207/22 від 13.07.2022) задовольнити.

2. Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України) вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна: промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Стара, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Стягувачем за цією ухвалою є: Львівська міська рада (79006, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1; ідентифікаційний код 04055896).

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» (79019, м. Львів, вул. Стара, буд. 3; ідентифікаційний код 03001508).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання в передбаченому законом порядку, протягом трьох років з дати її прийняття.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Трускавецький В.П.