ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Справа №907/407/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Матущак О.І.,

Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання Багряк Ю.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закарпатської обласної ради № до 01.1-31/233(1) від 21.02.2022 ( вх. № 01-05/617/22 від 01.03.2022)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2022, повний текст рішення складено 03.02.2022

у справі № 907/407/21 (суддя Пригара Л.І.)

за позовом: Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 1 Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород, м. Ужгород

до відповідача 2 Публічного акціонерного товариства Мотор Січ, м. Запоріжжя

про визнання недійсним з моменту укладення договору від 24.05.2019 № 35/19 (з додатками та доповненнями),

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сергій О.І.;

від відповідача 1: Фофанов Я.Л.;

від відповідача 2: Яцко В.Л.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Закарпатська обласна рада звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» та Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання недійсним з моменту укладення договору від 24.05.2019 № 35/19 (З додатками та доповненнями).

Позовна заява мотивована тим, що з урахуванням розміру активів підприємства що становить 37 094 000 грн, сторони договору № 35/19 від 24.05.2019 могли і повинні були усвідомлювати, що укладений між ними правочин є значним господарським зобов`язанням, в розумінні статті 732 ГК України. Позивач зазначає, що Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» був зобов`язаний звернутися до Закарпатської обласної ради з проханням про надання згоди на укладення ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород договору №35/19 від 24.05.2019 та інших додаткових угод до нього. Однак, на момент укладення оспорюваного договору, від директора комунального підприємства такого звернення на адресу ради не надходило. А тому у зв`язку з відсутністю рішення обласної ради про надання згоди на укладення ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород оспорюваного правочину, відповідач 1 не набув цивільних прав та обов`язків, що виникають з даного договору.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2022 у справі №907/407/21 відмовлено у задоволенні позову Закарпатської обласної ради до Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород та до Публічного акціонерного товариства Мотор Січ про визнання недійсним з моменту укладення договору від 24.05.2019 № 35/19 (з додатками та доповненнями).

До висновків, викладених у рішенні, місцевий господарський суд дійшов на підставі ст. 11, 92, 202, 203, 204, 205, 215, 241, 509, 526, 599, 626 ЦК України, ст. 174, 179, 181 ГК України.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що у даній справі, як про це свідчить практика Верховного Суду слід дослідити обставини, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

Місцевим господарським судом встановлено, що в матеріалах справи міститься спільний лист Закарпатської обласної державної адміністрації та Закарпатської обласної ради, вих.№06-7/3209, №01-26/277 датований 22.08.2019, тобто після укладення спірного договору, за змістом якого Закарпатська обласна адміністрація та Закарпатська обласна рада підтверджує обізнаність про відновлення авіакомпанією публічного акціонерного товариства Мотор Січ авіаційного сполучення між Ужгородом та Києвом та підтверджує готовність до відшкодування з обласного бюджету фінансових ризиків та витрат авіакомпанії Публічного акціонерного товариства Мотор Січ, які виникли у зв`язку із виконанням авіакомпанією прямих авіарейсів з аеропорту Ужгород за маршрутом: Ужгород Київ Ужгород. З врахуванням таких дій позивача, суд першої інстанції зробив висновок про вчинення Закарпатською обласною радою юридично значимих дій, які спрямовані на схвалення спірного договору, у зв`язку із чим визнавати його недійсним (через відсутність дозволу Закарпатської обласної ради на його укладення) у суду відсутні правові підстави.

Також в рішенні суд першої інстанції звернув увагу на відмінність термінів державне комерційне підприємство та державне унітарне підприємство, що наведені у ст. 74 та 73 ГК України відповідно, не є тотожними,у зв`язку із чим до правовідносин у даній справі не можуть застосовуватись положення ст. 732 ГК України.

Не погоджуючись зі прийнятим рішенням, Закарпатська обласна рада оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Закарпатська обласна рада вважає незаконним прийняте судом першої інстанції рішення і вважає, що таке підлягає скасуванню відповідно до ст. 277 ГПК України. Зокрема, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що у процесі розгляду справи № 907/407/21 всупереч положенням ст. 180 ГК України та ст. 76, 237 ГПК України, аналізуючи спірний договір, суд першої інстанції уникнув з`ясування реальної ціни договору від 24.05.2019 №35/19 (з додатками та доповненнями).

Разом з ти а апеляційній скарзі звертає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено факт здійснення Закарпатською обласною радою управління майном ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» та те, що сума зобов`язань за спірним договорам перевищує більше 25 відсотків вартості активів ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород».

При цьому, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначення термінів державне комерційне підприємство та державне унітарне підприємство наведені у статтях 74 та 73 ГК України відповідно, не є тотожними. Апелянт звертає увагу на ч. 9 ст. 73 ГК України відповідно до якої державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства, державні некомерційні підприємства або казенні підприємства; а ч. 1 та 10 ст. 78 ГК України передбачено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Таким чином, вважає апелянт до даних правовідносин слід застосовувати норму ст. 732 ГК України, яка вимагає рішення про надання згоди органу до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство, на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить більше 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Виходячи із положень ст. 732 ГК України, ст. 143 Конституції України, п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» апелянт вважає, що Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» на укладення договору № 35/19 від 24.05.2019 з ПАТ «Мотор Січ» мало отримати дозвіл від Закарпатської обласної ради, оскільки такий правочин слід вважати значним господарським зобов`язанням.

Окрім того, Закарпатська обласна рада вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, то що обласна рада приймала рішення про схвалення договору №35/19 від 24.05.2019 після його підписання. Лист Закарпатської обласної державної адміністрації та Закарпатської обласної ради № 06-7/3209, № 01-26/277 від 22.08.2019 , на думку скаржника, зсвідчує лиш те, що між посадовими особами обласної ради та ПАТ «Мотор Січ» відбувалися комунікації щодо питань організації авіарейсів «Київ -Ужгород - Київ». Однак, вказаний лист не може підтверджувати, що обласна рада як орган місцевого самоврядування погодила умови договору №35/19 від 24.05.2019 після його підписання в порядку, передбаченому законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Мотор Січ» не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає її необгрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідач посилається на пункт 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними відповідно до якого наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Підтвердженням схвалення та погодження позивачем (уповноваженим органом) договору №35/19 від 24.05.2019 відповідач вважає наступні докази та обставини справи.

Лист № вих.№01-21/180 від 02.05.2019, яким Закарпатська обласна рада в особі Голови обласної ради Рівіс M.M. звернулось до керівництва AT «МОТОР СІЧ» з проханням поновлення прямих авіарейсів з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» за маршрутом: Ужгород - Київ. Зазначеним листом Закарпатська обласна рада підтвердила, що позивач та ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» зацікавлені і в рентабельності авіасполучення Ужгород - Київ -Ужгород. Підсумовуючи зазначений лист Голова обласної ради зробив наголос на тому, що Закарпатська обласна рада готова до відшкодування з обласного бюджету фінансових ризиків та витрат Авіакомпанії AT «МОТОР СІЧ» у зв`язку із виконанням авіакомпанією прямих аівіарейсів з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» за маршрутом Ужгород - Київ Ужгород.

Листом вих.№01-21/180 від 08.05.2019, Закарпатська обласна рада інформувала відповідача, що на розгляд депутатського корпусу буде винесено питання можливої фінансової підтримки регулярного (щоденного) рейсу за маршрутом: Ужгород - Київ - Ужгород. Також було сповіщено, що стосовно необхідності відновлення на аеродромі «Ужгород» «Інструментальної системи заходу повітряних суден на посадку», було повідомлено, що дане питання знаходиться на особистому контролі Прем`єр - Міністра України Гройсмана В.Б. та буде вирішено в найкоротші терміни.

Окрім того, 15.05.2019 на офіційному веб-сайті Закарпатської обласної ради (zakarpat- rada.gov.ua) в розділі новин була розміщена інформація, що «Михайло Рівіс зустрівся з представниками Авіакомпанії «МОТОР СІЧ». У зазначеній зустрічі приймали участь заступник голови облради Йосип Борто, депутати облради Олександр Ледида та Денис Ман, заступник керуючого справами виконавчого апарату облради Євгенія Кибза, заступник директора департаменту фінансів ОДА Наталія Боркулеш. Як підсумок бесіди було вирішено зазначене питання про відновлення рейсів обговорити на 15-тій сесії облради, де винайти механізм фінансової підтримки авіарейсу за маршрутом: Ужгород - Київ..., проаналізувати стан справ, зокрема фінансову складову і ухвалити оптимальне рішення.

Після наведених вище дій, 24.05.2019 між відповідачами було укладено договір № 35-19 та додаткову угоду № 1 від від 01.06.2019 до договору № 35/19 від 24.05.2019, відповідно до положень яких виконавець на умовах регулярності та безперервності зобов`язується виконувати рейси (авіарейси) повітряними суднами (надалі -ПС) за повітряною лінією: Ужгород-Київ-Ужгород, а замовник зобов`язується оплатити виконання таких авіарейсів в порядку та па умовах, що визначені цим договором.

В подальшому, 22.08.2019 спільним листом Закарпатської обласної державної адміністрації та Закарпатської обласної ради вих.№06-7/3209, №01-26/277 висловлено вдячність за відновлення Авіакомпанією ПAT «Мотор Січ» авіаційного сполучення між Ужгородом та Києвом. Також було повідомлено про те, що Закарпатська обласна рада. Закарпатська обласна державна адміністрація та керівництво ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» зацікавлені в підтримці рентабельності авіасполучення Ужгород- Київ - Ужгород. Також у вищенаведеному листі позивач підтверджує готовність до відшкодування з обласного бюджету фінансових ризиків та витрат авіакомпанії ПАТ «Мотор Січ», які виникли у зв`язку із виконанням авіакомпанією прямих авіарейсів з аеропорту «Ужгород» за маршрутом: Ужгород - Київ - Ужгород».

Також відповідач зазначає про рішення Закарпатської обласної ради №1529 від 26.09.2019 «Про внесення змін до Програми підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на 2017-2020 роки (зі змінами)»; №1532 від 26.09.2019 «Про збільшення статутного капіталу Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород». Даними рішеннями визначено, що обслуговування повітряної лінії за маршрутом «Київ -Ужгород - Київ», має суспільно важливий характер відповідно до статті 96 Повітряного кодексу України у зв`язку із чим збільшено статутний капітал ЗКП «Міжнародний аеропорт Ужгород».

Взяті на себе зобов`язання за договором № 35/19 від 24.05.2019 відповідач 2 перед відповідачем 1 виконав у повному обсязі. Що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг: від 16.10.2019 (за надані послуги у період з 01.06.2019 по 31.08.2019 на суму 5 232 046,92 грн); від 21,10.2019 (за надані послуги у період з 01.09.2019 по 30.09.2019 на суму 1 926 036,79 грн); від 18.11.2019 (за надані послуги у період з 01.10.2019 по 31.10.2019 на суму 1 606 701,32 грн) та рахунками: № 561 від 16.10.2019 на суму 5 232 046, 92 грн; № 580/1 від 21.10.2019 на суму 1 926 036,79 грн; № 623 від 18.11.2019 на суму 1 606 701,32 грн. Також факт надання послуг по авіаперевезенню підтверджується звітами про надані послуги: №2384/к від 09.10.2019, №2453/к від 21.10.2019, №2676 від 15.11.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» зазначає, що відповідно до ст.78 ГК України. відповідач-1 є комунальним унітарним підприємством, а згідно з ч.10 ст.78 ГК України, особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом. Відповідно до ч.9 ст.73 ГК України, державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства, державні некомерційні підприємства або казенні підприємства.

На думку відповідача 1, в силу вищевказаних норм законодавства, норми, в тому числи ст.732 ГК України, які регулюють господарську діяльність державного унітарного підприємства (комерційного або казенного), регулюють також діяльність комунального унітарного підприємства.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.732 ГК України, рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить більше 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого частинами першою - четвертою цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Отже, в силу вищенаведеної норми законодавства, відповідач-1 вважає, що для укладення оспорюваного договору необхідно було отримати згоду від власника відповідача- 1, тобто від Закарпатської обласної ради, у формі прийняття останнім відповідного рішення, оскільки даний договір є значним господарським зобов`язанням.

Також відповідач 1 зазначає, що він не може бути споживачем визначених спірним договором послуг, оскільки в нього не має для цього потреби та він створений для іншої мети діяльності. Згідно п.2.1, розділу 2 Статуту відповідача-1. метою діяльності Відповідача-1 не передбачено здійснення замовлення або організації послуг авіаперевезень пасажирів та вантажів. Споживачем вказаних послуг може бути тільки територіальна громада Закарпатської області.

Разом з тим, вважає відповідач 1, судом не з`ясовано всіх обмежень директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на укладення вказаного договору, оскільки в судовому засіданні досліджені тільки умови та положення статуту, а умови контракту з керівником не дослідженні, зазначаючи при цьому, що на попереднього керівника відповідача 1 подано заяву у правоохоронні органи про притягнення його до кримінальної відповідальності за зловживання службовим становищем, що призвело до тяжких наслідків через підписання договору № 35/19 від 24.05.2019 від імені відповідача-1.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2022 вказану справу розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Скрипчук О.С. та Матущака О.І.

Ухвалою суду від 09.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закарпатської обласної ради та призначено розгляд справи на 04.04.2022.

Ухвалою суду від 04.04.2022 розгляд даної справи відкладено на 06.06.2022.

Ухвалою суду від 06.06.2022 розгляд даної справи відкладено на 04.07.2022, судове засідання 04.07.2022.

В судовому засіданні 04.07.2022 представник апелянт підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача 2 погодився з доводами апеляційної скарги Закарпатської обласної ради., зазначивши при цьому, о послуги по авіаперевезеннню дійсно надавались відповідачем, однак повноважень на укладення договору Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» не мав права.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Згідно з бухгалтерською документацією ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород, станом на 31.12.2018, розмір активів підприємства становив 37 094 000 грн (т. 1, а. с. 38, 39).

02.05.2019 Закарпатська обласна рада в особі Голови обласної ради Рівіс MM. Звернулась до AT «МОТОР СІЧ» з листом вих.№01-21/180 (т. 1, а. с. 99, 100), в якому просила поновити здійснення прямих авіарейсів з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» за маршрутом: Ужгород Київ. У даному листі зазначено також, що враховуючи потреби регіону та взаємовигідну співпрацю, Закарпатська обласна рада готова до обговорення можливості відшкодування з обласного бюджету фінансових ризиків та витрат авіакомпанії AT «МОТОР СІЧ» у зв`язку із виконанням авіакомпанією прямих аівіарейсів з ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» за маршрутом Ужгород - Київ - Ужгород.

03.05.2019 ПАТ «Мотор Січ» листом № АК 1029 (т. 1, а. с. 101) повідомило Закарпатську обласну раду про готовність та наявність наміру продовжувати взаємовигідне співробітництво стосовно виконання регулярних рейсів повітряним сполученням: Ужгород-Київ-Ужгород. При цьому, в листі звернуто увагу на необхідність відбудови на аеродромі Ужгород «Інструментальної системи заходу літаків на посадку», яка суттєво впливає на виконання рейсів за розкладом руху, що вимагатиме значних збитків, особливо на першому етапі виконання авіарейсів та необхідність проведення якісної рекламно інформаційної акції у регіоні.

08.05.2019 Закарпатська обласна рада листом № 01-21/180 (т.1, а. с. 102-103) повідомила ПАТ «Мотор Січ» що на розгляд депутатського корпусу буде винесено питання можливості фінансової підтримки регулярного (щоденного) рейсу за маршрутом Ужгород-Київ-Ужгород. Стосовно необхідності відновлення на аеродромі «Ужгород» «Інструментальної системи заходу повітряних суден на посадку», було повідомлено, що дане питання знаходиться на особистому контролі Прем`єр - Міністра України Гройсмана В.Б. та буде вирішено в найкоротші терміни. Одночасно було повідомлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування області, підприємства, установи, організації краю, ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород», готові максимально сприяти здійсненню рекламно-інформаційної діяльності стосовно порушення питання одразу після досягнення домовленостей щодо графіку регулярного рейсу Ужгород - Київ - Ужгород. Зазначений лист був підписаний Головою обласної ради Рівіс М.М.

15.05.2019 на офіційному веб-сайті Закарпатської обласної ради (zakarpat- rada.gov.ua) в розділі новин була розміщена інформація (т. 1, а. с. 104), що « 12.05.2019 Голова Закарпатської обласної ради провів зустріч з представниками Авіакомпанії ПАТ «Мотор Січ» щодо відновлення прямих авіарейсів з аеропорту «Ужгрод» за маршрутом: Ужгород-Київ-Ужгород. У зазначеній зустрічі взяли участь заступник голови облради Йосип Борто, депутати облради Олександр Ледида та Денис Ман, заступник керуючого справами виконавчого апарату облради Євгенія Кибза, заступник директора департаменту фінансів ОДА Наталія Боркулеш. Як підсумок бесіди було вирішено зазначене питання про відновлення рейсів обговорити на 15-тій сесії облради, де винайти механізм фінансової підтримки авіарейсу за маршрутом: Ужгород Київ..., проаналізувати стан справ, зокрема фінансову складову і ухвалити оптимальне рішення.»

16.05.2019 рішенням Закарпатської обласної ради № 1479 Про затвердження Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород у новій редакції затверджено Статут ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» у новій редакції (т. 1, а. с. 22-37)

Згідно положень пунктів 1.1. - 1.3. Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород, ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород засновано на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальній власності Закарпатської області), а його засновником та власником є Закарпатська обласна рада. Підприємство створено на підставі рішення Закарпатської обласної ради № 340 від 07.11.2001 на базі цілісного майнового комплексу ДП Міжнародний аеропорт Ужгород, що передано у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 297-р від 26.07.2001 Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність та Наказу Міністерства транспорту України № 658 від 01.10.2001 Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Статуту підприємство є юридичною особою та має закріплене за ним майно. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та законодавства.

Згідно пункту 4. 1. Статуту підприємство має право укладати договори, угоди, зобов`язання, вчиняти правочини з юридичними особами приватного та публічного права, суб`єктами господарювання, фізичними особами, здійснювати інші юридичні акти з урахуванням обмежень, встановлених законодавством, цим Статутом та рішеннями засновника.

Повноваження засновника підприємства (Закарпатської обласної ради) визначені п. 7.2. Статуту, до них, серед щодо іншого належать: здійснення контролю за діяльністю директора підприємства щодо виконання рішень, дотримання директором чинного законодавства України, Статуту та інших внутрішніх документів підприємства; здійснення контролю за дотримання директором підприємства умов укладеного контракту; погодження рішення директора підприємства на отримання кредитів та затверджує відповідні кредитні договори, у відповідності до вимог чинного законодавства; погодження в особі голови ради правочини, які вчиняє директор підприємства від імені підприємства щодо придбання нерухомого майна, а також у разі, якщо придбання не передбачено фінансовим планом на відповідний рік, незалежно від суми таких правочинів; погодження в особі голови ради правочини, які вчиняє директор підприємства від імені підприємства щодо відчуження нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, основних засобів технологічного призначення та транспортних засобів, що належить підприємству на праві власності, залишкова балансова вартість яких перевищує 100 000 тисяч гривень за одиницю; погодження рішення директора підприємства про участь у створенні і діяльності інших юридичних осіб, а також про вихід з них; затверджує правочини, які вчиняє директор підприємства від імені підприємства щодо відчуження та/або придбання, набуття у власність іншим способом корпоративних прав, будь яких видів цінних паперів, деривативів інших юридичних осіб, тощо.

Статус та повноваження директора підприємства визначені п. 7.4. Статуту, зокрема:

- директор підприємства є керівником підприємства, як юридичної особи, має право першого підпису на всіх юридично значимих документах підприємства, має право першого підпису на первинних, фінансових, бухгалтерсько-економічних документах підприємства, представляє та діє від імені підприємства без довіреності перед всіма іншими суб`єктами правовідносин, користується іншими правами, визначеними законодавством України, цим Статутом та рішеннями засновника (п. 7.4.1. Статуту);

- підприємство реалізовує свої права та виконує свої обов`язки (реалізовує свою правосуб`єктність) через директора підприємства. Втручання у господарсько-адміністративну та/або організаційно-розпорядчу діяльність директора підприємства, у спосіб, не визначений законодавством України, забороняється. Директор підприємства у прийнятті рішень щодо забезпеченні безпеки авіації на аеродромі, керується законодавством України (п. 7.4.2. Статуту );

- директор має право представляти підприємство без довіреності у відносинах із третіми особами, органом управління, засновником (п. 7.4.7.2 Статуту);

- директор має право укладати договори, вчиняти правочини, підписувати їх, здійснювати інші юридично-значимі дії від імені підприємства з урахуванням обмежень, вказаних у цьому Статуті та Контракті з керівником (п. 7.4.7.3. Статуту);

- директор має право укладати та підписувати трудові угоди, договори, контракти із іншими працівниками підприємства, зокрема, заступниками директора підприємства (п. 7.4.7.6. Статуту).

24.05.2019 Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород (замовник) в особі директора Лііса Р.М., діючого на підставі Статуту, та ПАТ Мотор Січ (виконавець) в особі директора авіакомпанії Маслова Г.Е., діючого на підставі довіреності №197юр від 19.07.2018, уклали договір №35/19 (т.1, а.с.11-15).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується виконати авіарейси за розкладом повітряними судами, в подальшому ПС, по маршруту: Ужгород-Київ-Ужгород (Київ-Ужгород-Київ). Частота виконання рейсів та графік руху ПС по узгодженню сторін обумовлюються в додатку до дійсного договору.

Замовник здійснює оплату Виконавцю за виконання авіарейсів згідно параграфу 4 даного Договору (п.1.2 договору).

Попередня вартість одного рейсу без врахування обслуговування пасажирів, багажу і харчування, на дату підписання договору, ПС ЯК-40 (резерв Ан-24, Ан-140, Ан-74) складає 7985 доларів США, без урахування ПДВ 20%. При цьому у попередній вартості рейсу та при розрахунку фактичних витрат врахована та буде враховуватися вартість одної блок-години (час роботи літака з моменту запуску двигунів на землі в аеропорту вильоту і до їх повної зупинки після зарулювання на стоянку в аеропорту призначення) в розмірі 650 доларів США, без врахування ПДВ 20%. В розрахунку фактичної вартості застосовується фактично відпрацьований час, згідно польотного завдання, помножене на вартість блок часу (п.4.2 договору).

01.06.2019 сторони підписали додаткову угоду №1 (т.1, а. с. 16-20, 192-196), згідно з якою виклали договір №35/19 від 24.05.2019 у новій редакції.

На виконання Програми підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Ужгород" на 2017 - 2020 роки (надалі-Програма), що затверджена Рішенням Закарпатської обласної ради від № 608 від 22.12.2016, керуючись ст. 96 Повітряного кодексу України та Наказом Державіаслужби від 15.05.2019 про визнання повітряної лінії Ужгород-Київ-Ужгород з незначним повітряним рухом такою, що є суспільно важливою для міста Ужгород та Закарпатської області, сторони уклали цей договір про наступне: виконавець на умовах регулярності та безперервності зобов`язується виконувати рейси (авіарейси) повітряними суднами (надалі - ПС) за повітряною лінією: Ужгород-Київ-Ужгород, а замовник зобов`язується оплатити виконання таких авіарейсів в порядку та на умовах, що визначені цим договором. Частота виконання рейсів, графік руку визначаються сторонами в додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п.п. 1.1., 1.1.1, 1.1.2 Договору згідно Додаткової угоди).

За надання послуг за цим договором замовник сплачує 243 797 грн 94 коп., у тому числі ПДВ 20%, за один виконаний виконавцем рейс за вирахуванням фактичної виручки від продажу авіаквитків на рейс. Вартість одного рейсу визначена Сторонами Договору виходячи з фактичних фінансових витрат Виконавця за кожний виконаний авіарейс та може бути переглянута сторонами із укладенням додаткової угоди за умови виникнення додаткових фактичних фінансових витрат виконавця. (п.п. 2.1, 2.2. Договору згідно Додаткової угоди).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019. Строк дії вважається продовженим на один календарний рік, якщо жодна із сторін договору за один місяць до закінчення строку його дії письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії договору (п. 10.1 договору згідно додаткової угоди).

Згідно графіку руху повітряних суден, що є додатком №1 до договору ПАТ Мотор Січ зобов`язувалось здійснювати виконання авіарейсів за маршрутом Ужгород-Київ-Ужгород тричі на тиждень.

22.08.2019 спільним листом Закарпатська обласна державна адміністрація (№ 06-7/3209) та Закарпатська обласна рада (01-26/277) звернулись до Пат «Мотор Січ» де виражали повагу та за відновлення авіакомпанією ПАТ Мотор Січ авіаційного сполучення між Ужгородом та Києвом.

Даним листом повідомлено також ПАТ «Мотор Січ» про те, що Закарпатська обласна рада, облдержадміністрація та керівництво ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород зацікавлені в підтриманні рентабельності авіасполучення Ужгород Київ Ужгород і що Закарпатською обласною радою та ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород вживаються заходи щодо збереження та розширення взаємовигідної співпраці із АТ Мотор Січ.

В листі також зазначено, що згідно з рішенням Закарпатської обласної ради від 16.05.2019 №1471 Про внесення змін до напрямків діяльності та заходів на 2019 рік із виконання Програм підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород на 2017 2020 роки (за змінами) для забезпечення безперервності та регулярності повітряних перевезень при обслуговуванні повітряної лінії за маршрутом Київ Ужгород- Київ, яка визначена такою, що має суспільно важливий характер відповідно до статті 96 Повітряного кодексу України з обласного бюджету вже виділено 2 млн. грн. Також листом повідомлено про те, що на розгляд чергової сесії обласної ради, яка орієнтовно відбудеться 26.09.2019 будуть підготовлені ряд проектів рішень, які врегулюють механізм компенсації збитків авіакомпанії, отриманих в результаті виконання авіарейсу за маршрутом: Ужгород Київ- Ужгород.

26.09.2019 Закарпатською обласною радою прийнято рішення № 1529 «Про внесення змін до Програми підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на 2017-2020 роки (зі змінами)» відповідно до якого розділ 2 «Мета Програми» доповнено пунктом такого змісту: «у випадку необхідності, компенсація фінансових втрат авіаперевізників для забезпечення безперервності та регулярності повітряних перевезень при обслуговуванні повітряної лінії за маршрутом «Київ -Ужгород - Київ», яка визначена такою, що має суспільно важливий характер відповідно до статті 96 Повітряного кодексу України».

Додаток 3 до Програми було викладено в новій редакції, і доповнено його пунктом 14, відповідно до якого ЗОКП «Міжнародний агропорт «Ужгород» покладено забезпечення безперервності та регулярності повітряних перевезень при обслуговуванні повітряної лінії за маршрутом «Київ -Ужгород - Київ», яка має суспільно важливий характер відповідно до статті 96 Повітряного кодексу України, в т.ч. компенсація фінансових втрат». Орієнтовні обсяги фінансування (вартість) на виконання положень цього пункту (п. 14) Закарпатською обласною радою встановлено розмір грошових витрат з бюджету у розмірі 9 000 000, 00 грн.

Також 26.09.2019 Закарпатською обласною радою прийнято рішення № 1532 «Про збільшення статутного капіталу Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород», пунктом 1 якого вирішено збільшити статутний капітал ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на 14 млн грн на виконання Програми підвищення ефективності функціонування ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на 2017-2020 роки. Відповідно до пункту 2 зазначеного рішення статутний капітал ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» визначено у розмірі 15 млн грн.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що така не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положенням ч. 4 ст. 179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Положенням ч. 3 ст. 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Здійснивши аналіз договору № 35/19 від 24.05.2019, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторони даного договору при його підписанні домовилися про предмет договору, свої права та обов`язки, щодо відповідальності, ціни, строку дії та інших умов. Договір підписано обома сторонами, їх підписи скріплено печатками.

У положеннях Статуту відсутні прямі обмеження директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на укладення договорів вартість яких перевищує 25% вартості активів підприємства, більше того, згідно п. 7.4.1. 7.4.2. Статуту директор підприємства є керівником підприємства, як юридичної особи, має право першого підпису на всіх юридично значимих документах підприємства, має право першого підпису на первинних, фінансових, бухгалтерсько-економічних документах підприємства, представляє та діє від імені підприємства без довіреності перед всіма іншими суб`єктами правовідносин, тощо; - підприємство реалізовує свої права та виконує свої обов`язки (реалізовує свою правосуб`єктність) через директора підприємства. А відповідно до п. 7.4.7.2 та п. 7.4.7.3 Статуту директор має право представляти підприємство без довіреності у відносинах із третіми особами, органом управління, засновником і директор має право укладати договори, вчиняти правочини, підписувати їх, здійснювати інші юридично-значимі дії від імені підприємства з урахуванням обмежень, вказаних у цьому Статуті та Контракті з керівником.

Як встановлено вище, прямих обмежень щодо наявності повноважень на підписання договорів вартість яких перевищує 25% вартості активів підприємства у статуті відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» стверджує, що судом першої інстанції не досліджено умови контракту укладеного з попереднім директором, які ймовірно містять умови про таке обмеження. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що такий контракт самим відповідачем 1 до матеріалів справи не долучено. Відсутній також зазначений контракт і у додатках до позовної заяви самої Закарпатської обласної ради.

Відповідно до положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За доводами позивача, викладеними і в позовній заяві і в апеляційній скарзі, наявні обставини справи, на його думку свідчать про наявність підстав для визнання недійсним з моменту укладення договору №35/19 від 24.05.2019 (з додатками та доповненнями), оскільки реальна ціна договору свідчить про те, що цей договір слід вважати значним правочином в розумінні ст. 732 ГК України, оскільки сума зобов`язань за спірним договором перевищує 25% вартості активів ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород».

Статтею 732 ГК України врегульовано питання значних господарських зобов`язань державного унітарного підприємства і відповідно до ч. 1 ст. 732 ГК України значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Відповідно до ч. 3 ст. 732 ГК України рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить більше 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Згідно ч. 5 ст. 732 ГК України значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого частинами 1 - 4 цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Судова колегія вважає, що позивач у даній справі помилково утотожнює поняття державне унітарне підприємство (ст. 73 ГК України) та комунальне унітарне підприємство (ст. 78 ГК України), які не є тотожними.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 73 ГК України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова "державне підприємство".

Відповідно до п. 1 та 10 ст. 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (що має місце у даних правовідносинах). Особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Комунальне унітарне підприємство це вид підприємства, що засноване на базі відокремленої частини комунальної власності одним власником - територіальною громадою в особі компетентного органу місцевого самоврядування у розпорядчому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Комунальні підприємства, що перебувають у віданні районної чи обласної ради, становлять спільну власність територіальних громад.

Апелянт стверджує, що оскільки положенням ч. 9 ст. 73 ГПК України визначено, що державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства, а ч. 10 ст. 78 ГК України визначено, що особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом, то до даних правовідносин можна застосовувати також положення ст. 73 2 ГК України.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає такі твердження апелянта необгрунтованими, оскільки положеннями ГК України, як зазначено вище чітко розмежовані поняття державного унітарного підприємства та комунального унітарного підприємства, а особливості господарської діяльності комерційних або казенних підприємств (які в силу ч. 10 ст. 78 ГК України) можуть застосовуватись і до комунальних унітарних підприємств визначені ст. 75 ГК України та ст. 77 ГК України, редакція яких дослівно так і викладена: «Особливості господарської діяльності державних комерційних підприємств» (ст. 75) «Особливості господарської діяльності казенних підприємств» (ст. 77).

Таким чином, оскільки положення ст. 732 ГК України (щодо обмежень повноважень керівника підприємства на укладення значних господарських зобов`язань) стосуються державних унітарних підприємств, а не комунальних унітарних підприємств, то вірним є висновок суду першої інстанції про те, що положення ч. 3 та 5 ст. 732 ГК України не може бути застосоване у даних правовідносинах, так як договір з ПАТ «Мотор Січ» укладено Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород», що за своєю природою є комунальним унітарним підприємством.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у даній справі визначених законом, підстав для визнання недійсним з моменту укладення договору від 24.05.2019 №35/19 (з додатками та доповненнями).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає слушними зауваження суду першої інстанції про те, що підписання договору особою з перевищенням своїх повноважень не завжди є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 92 ЦК орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Суди мають встановити або реальну обізнаність третьої особи про наявність обмежень або виходити із правової презумпції, що за всіма обставинами контрагент за договором не міг про них не знати.

За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 20.02.2018 у справі № 906/100/17, від 12.06.2018 у справі № 927/976/17, від 26.02.2019 у справі № 925/1453/16, від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 02.10.2019 у справі № 910/22198/17 якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, наведене свідчить про обізнаність іншої сторони договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

За змістом положень статей 11, 509, 526, 599 ЦК України зобов`язальні правовідносини виникають, у тому числі, з договорів, які мають виконуватися належним чином відповідно до їх умов та вимог законодавства, припинення яких обумовлюється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України, повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

Зокрема, згідно з положеннями ст. 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину може бути вчинення його особою за відсутністю необхідного обсягу цивільної дієздатності та невідповідність волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі. При цьому дієздатність юридичної особи реалізується відповідно до ст.і 92 ЦК України через її органи у межах визначених законом та статутом повноважень.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, ч. 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №904/2178/18).

При цьому, при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/8794/16, від 10.04.2018 у справі №910/11079/17, від 02.04.2019 у справі №904/2178/18, від 19.06.2019 у справі №904/9795/16, від 01.10.2019 у справі №910/8287/18, від 24.02.2021 у справі № 926/2308/19, від 04.03.2021 у справі №905/1132/20, від 18.02.2021 у справі №924/658/20, в ухвалі від 11.06.2020 у справі 915/1602/19, тощо).

Верховний Суд також зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц зробила такий правовий висновок: "Для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому, тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання".

Про відновлення авіарейсів Ужгоро-Київ-Ужгород, ініціатива щодо чого виходила саме від позивача у справі, свідчать зазначені вище листи Закарпатської обласної ради № 01-21/180 від 02.05.2019, № 01-21/180 від 08.05.2019, тощо.

Також, заяви Закарпатської обласної ради від 31.08.2021 № до 01.1-3/233(2) вбачається, що листом від 03.05.2019 № АК 1029 ПАТ «Мотор Січ» інформувало позивача про надіслання проекту договору на адресу ЗОК «Міжнародний аеропорт Ужгород» (т. 2, а. с. 32), тобто в разі незгоди з укладенням такого договору Закарпатська обласна рада вправі була виразити своє заперечення щодо його укладення.

Окрім того, судова колегія вважає, що з листа Закарпатської обласної державної адміністрації та Закарпатської обласної ради від 22.08.2019 (вих.№06-7/3209, №01-26/277), який датований після укладення спірного договору, вбачається, що Закарпатська обласна адміністрація та Закарпатська обласна рада була обізнана про відновлення авіакомпанією публічного акціонерного товариства Мотор Січ авіаційного сполучення між Ужгородом та Києвом, більше того, цей лист містить інформацію про готовність його підписантів до відшкодування з обласного бюджету фінансових ризиків та витрат авіакомпанії публічного акціонерного товариства Мотор Січ, які виникли у зв`язку із виконанням авіакомпанією прямих авіарейсів з аеропорту Ужгород за маршрутом: Ужгород Київ Ужгород.

В подальшому прийняті Закарпатською обласною радою 26.09.2019 прийнято рішення № 1529 «Про внесення змін до Програми підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на 2017-2020 роки (зі змінами)» та рішення № 1532 «Про збільшення статутного капіталу Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород», якими змінено мету Програми підвищення ефективності функціонування ЗОКП «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на 2017-2020 від 22.2016 № 608 і доповнено її розділ 2 «Мета програми» пунктом такого змісту: «у випадку необхідності, компенсація фінансових втрат авіаперевізників для забезпечення безперервності та регулярності повітряних перевезень при обслуговуванні повітряної лінії за маршрутом «Київ -Ужгород - Київ», яка визначена такою, що має суспільно важливий характер відповідно до статті 96 Повітряного кодексу України».

З додатку 3 до Програми, а саме його п. 14 вбачається, що Закарпатською обласною радою на виконання завдань по забезпеченню безперервності та регулярності повітряних перевезень при обслуговуванні повітряної лінії за маршрутом «Київ -Ужгород - Київ», яка має суспільно важливий характер відповідно до ст. 96 Повітряного кодексу України, в т.ч. компенсація фінансових втрат, виділено 9 000 000, 00 грн, а статутний капітал ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» збільшено до 14 000 000,00 грн.

Окрім того, в матеріалах справи містяться докази того, що голова Закарпатської обласної ради користувався послугами авіакомпанії ПАТ «Мотор Січ» щодо здійснення авіаперевезення за сполученням Ужгород-Київ.

Такі дії позивача можуть свідчити про схвалення ним укладеного керівником ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» спірного договору, якщо, на думку позивача ним таке схвалення мало надаватись.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (с. 280 ГПК України).

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржниками не доведено наявності підстав, визначених ст.280 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

В силу положень ст. 129, 130 ГПК України судовий збір покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 86,129, 236, 254, 255, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закарпатської обласної ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2022 у справі № 907/407/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.07.2022.

Головуючий -суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.