ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022р. Справа № 914/1109/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Брошко І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 22-го Січня, 26А, м.Дрогобич Львівської області

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Правоохоронник, м.Дрогобич Львівської області

про стягнення заборгованості.

Ціна позову 1068,95грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 22-го Січня, 26А до Обслуговуючого кооперативу Правоохоронник про стягнення заборгованості по внесках та платежах в сумі 1068,95грн.

Ухвалою суду від 27.06.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та розгляд справи призначено на 05.07.22р. Ухвалою суду від 05.07.2022р. відкладено розгляд справи на 12.07.2022р.

В судове засідання 12.07.2022р. позивач явки повноважного представника не забезпечив, позивачем подано клопотання за вх.№14932/22 від 12.07.2022р. про розгляд справи без участі представника позивача. Позивачем подано додаткові пояснення за вх.№14600/22 від 07.07.2022р.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не подано, жодних заяв чи клопотань від відповідача не поступало. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням ухвал суду до Єдиного державного реєстру судових рішень, поштовою рекомендованою кореспонденцією №441, а також скеруванням ухвали суду на електронну адресу відповідача.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Згідно із ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно із ч. 2 ст. 9 даного Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу як місцезнаходження юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 10 даного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. В силу ст. 11 цього Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів (в мережі "Інтернет").

Відтак, у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи (фізичної особи-підприємця) - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. В матеріалах справи відсутні повідомлення та докази зміни місцезнаходження відповідача станом на дату прийняття рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу надіслано ухвали Господарського суду Львівської області поштовою рекомендованою кореспонденцією на адреси зазначені у позовній заяві та у витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ, а також скеровано ухвалу суду на електронну адресу відповідача. Отже, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважних представників сторін не обов`язковою, клопотання позивача про розгляд справи без його участі, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст. 202 ГПК України, та строки розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як власник нежитлового приміщення №125 у будинку №26А на вул.22 Січня у м.Дрогобичі Львівської області та є співвласником багатоквартирного будинку №26А на вул.22 Січня у м.Дрогобичі Львівської області в якому створено ОСББ 22-го Січня, 26А, невиконує зобов`язань щодо сплати внесків у розмірах, затверджених загальними зборами ОСББ, з огляду на що, позивач просить стягнути з відповідача 1068,95грн. заборгованості по внесках та платежах.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

Зборами співвласників багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою вулиця 22 Січня, будинок 26-а м.Дрогобич Львівської області прийнято рішення створити Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « 22-го Січня, 26А», яке оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вулиця 22 Січня, будинок 26-а м.Дрогобич Львівської області від 16.02.2020р.

18.02.2020р. ОСББ « 22-го Січня, 26А» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та здійснює свою діяльність на підставі Статуту.

Згідно із п.2.1. Статуту ОСББ « 22-го Січня, 26А», затвердженого протоколом зборів ОСББ від 16.02.2020р., Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « 22-го Січня, 26А» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку розташованого за місцезнаходженням (адресою), за п.1.4. цього Статуту (вул.22-го Січня, буд.26-а, м.Дрогобич, Львівської області, Україна, поштовий індекс 82100), відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до п.3.2. Статуту, основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, які забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння і користування спільним майном співвласників, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю ОСББ.

Згідно із п.4.1. Статуту, вищим органом управління ОСББ є Загальні збори Співвласників, надалі за текстом - Збори. У Зборах мають право брати участь усі Співвласники. Рішення Зборів є обов`язковими для всіх Співвласників. Рішення Зборів мають вищу юридичну силу щодо рішень інших органів ОСББ. Збори скликаються не рідше, ніж один раз на рік. Збори проводяться у такому місці та у такий час, щоб це було обґрунтовано зручно (доступно) Співвласникам.

Пунктом 4.2. Статуту передбачено, що до виключної компетенції Зборів належить, зокрема затвердження кошторису ОСББ, балансу ОСББ та річного звіту.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Обслуговуючим кооперативом Правоохоронник в період з 13.04.2021р. до 15.12.2021р. було зареєстровано нежитлове приміщення №125 площею 27,3кв.м. на першому поверсі, яке знаходиться у будинку №26-а по вул.22 Січня у м.Дрогобич Львівської області, що підтверджується Інформаційною довідкою № 302572702 від 13.06.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням загальних зборів ОСББ « 22-го Січня, 26А», оформленим протоколом загальних зборів від 14.04.2020р. встановлено термін сплати співвласниками першого внеску за кошторисом (за квітень місяць) до 01 травня цього року, термін сплати решти поточних внесків співласниками до 20 числа місяця, наступного за тим, за який сплачується внесок.

Рішенням загальних зборів ОСББ « 22-го Січня, 26А», оформленим протоколом загальних зборів від 27.12.2020р. затверджено кошторис ОСББ на 2021р. та встановлено внески в розрахунку на 1кв.м. нежитлових приміщень 50% суми на 1кв.м. квартир. Згідно із кошторисом на 2021р., внесок на відшкодування загальнобудинкових витрат на 1кв.м. нежитлового приміщення на 1 поверсі становить 2,01грн.; надходження внесок на поновлення Резервного фонду на 1кв.м. нежитлового приміщення становить 0,72грн. (січень-червень загалом 6 місяців).

Рішенням загальних зборів ОСББ « 22-го Січня, 26А», оформленим протоколом загальних зборів від 04.07.2021р., вирішено фінансування ремонтних та будівельних робіт провести за рахунок нових надходжень коштів за чинним кошторисом на господарський рік, та коштів за відповідними цільовими кошторисами, розробленими Правлінням та затвердженими на зборах представників (уповноважених осіб співвласників). Також даним рішенням для нежитлового (комерційного) приміщення 125 (1-й поверх секції 1-А) з причини його розташування поміж квартир, встановлено наступний розмір внеску власника на 1кв.м на місяць, як для квартир: надходження на поновлення резервного фонду 1,45грн.; надходження на відшкодування загальнобудинкових витрат 4,07грн.

Рішенням загальних зборів ОСББ « 22-го Січня, 26А», оформленим протоколом загальних зборів від 22.09.2021р., затверджено цільовий кошторис ОСББ та встановлено способи наповнення цілового фонду за статтею кошторису за встановлення освітлення прибудинкової території платіж з власника 102,44грн. та за придбання і встановлення антиковзних (гумових) смужок, платіж з власника 84,53грн.

Позивач зазначає, що відповідач внески та платежі на утримання будинку не оплатив у зв`язку із чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 1068,95грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

11.01.2022р. позивач звернувся до відповідача із претензією №2201-02 від 11.01.2022р., в якій просив погасити заборгованість по внесках і платежах в розмірі 1068,95грн. На підтвердження надіслання вказаної претензії відповідачу долучено фіскальний чек від 11.01.2022р. Однак, як зазначає позивач, дана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до положень ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із правочинів, а також із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно із ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

За приписами ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» на співвласників, зокрема, покладене зобов`язання виконувати рішення зборів співвласників.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

За приписами ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Отже, чинним законодавством на учасника ОСББ та власника нежитлового приміщення, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими, зокрема, є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь в управлінні (утриманні) спільним майном та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Спірні внески до ОСББ у сумі 1068,95грн., нараховані позивачем на підставі вищенаведених рішень ОСББ від 27.12.2020р., від 04.07.2021р., від 22.09.2021р. за період з квітня 2020р. по листопад 2020р. Розрахунки внесків та платежів долучено до матеріалів справи.

Перевіривши проведені та представлені позивачем розрахунки, встановлено, що позивач припустився арифметичної помилки в нарахуванні внесків на відшкодування загальнобудинкових витрат та на поновлення Резервного фонду у співідношенні розміру внесків визначених рішеннями загальних зборів за кв.м. та загальної площі нежитлового приміщення власником якого був відповідач, а також не враховано, що відповідач став власником спірного приміщення з 13.04.2021р. Відтак, в перерахунку, в межах визначеного позивачем періоду розмір заборгованості по внескам і платежам становить 936,27 грн. В решті позовних вимог належить відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлення.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань по внесках та платежах суду не надано, доказів в спростування наведених обставин суду не подано.

Також, позивач в позовній заяві зазначає про понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00грн., та в заяві за вх.№14932/22 від 12.07.2022р позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не поступало.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 грн. представник позивача надав: копії договору №10/01/2022 від 10.01.2022р. про надання правової допомоги, акт прийняття-передачі наданих послуг №4 від 09.05.2022р. на суму 2000,00грн., платіжне доручення №501 від 09.05.2022р. на суму 2000,00грн. про оплату послуг згідно договору №10/01/2022 від 10.01.2022р. та акту №4 від 09.05.2022р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001294 від 11.01.2019р., ордер серія ВС №1129442 від 31.05.2020р.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ст.129 ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів позивача розміру гонорару, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтування заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зазначені у позовній заяві обставини, що є предметом доказування у справі, визнаються судом встановленими та доведеними та позовні вимоги до відповідача про стягнення 936,27грн. заборгованості по внесках та платежах є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог належить відмовити у зв`язку необґрунтованістю та безпідставністю заявлення.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно із п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу Правоохоронник (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.22 Січня, 26А, ідентифікаційний код 33555684) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 22-го Січня, 26А 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.22 Січня, 26А, ідентифікаційний код 43518298) 936,27грн. заборгованості, 1751,76грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 2173,05грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 14.07.2022р.

Суддя Іванчук С.В.