ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 Справа № 914/283/22

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод», м. Кам`янка-Бузька, Львівська область,

про стягнення 276361,75грн.

За участі представників сторін:

Від позивача: Свідунович Р.І. адвокат,

Від відповідача: не з`явився.

Встановив: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод», м. Камянка-Бузька, Львівська область, 276361,75 грн. заборгованості, з яких: 246846,07 грн. заборгованості за розподіл природного газу, 4599,8 грн. трьох процентів річних, 12094,95 грн. пені та 12820,93 грн. інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на розподіл природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання № 09420Y63C5GP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), в частині оплати вартості послуг з розподілу природного газу у розмірі 246846,07 грн. за період з жовтня 2020р. по грудень 2021р.

Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів його надіслання з додатками позивачу не подав.

Процесуальні дії у справі, заяви.

Ухвалою суду від 04.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 09.03.2022р.

Підготовче судове засідання у справі відкладалось з підстав, зазначених в наявній у матеріалах справи ухвалі суду від 09.03.2022 р.

Ухвалою суду від 30.05.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2022р.

22.06.2022р. представником позивача засобами електронної пошти скеровану суду додаткові пояснення у справі. У цих поясненнях позивач вказує на те, що відповідач заявки на величину річної замовленої потужності на 2020 та 2021 роки не подавав, тому розрахунок величини замовленої річної потужності було здійснено позивачем на підставі фактичних обсягів споживання природного газу відповідачем впродовж газових років, що передували розрахунковим 2020 та 2021 рокам.

В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Ухвала суду від 30.05.2022р. у справі № 914/283/22 скеровувалась відповідачу 01.06.2022 р. за його юридичною адресою та отримана ним 07.06.2022р. Вказане підтверджується Списком № 2031 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 14 та відстеженням поштового відправлення суду з штрихкодовим ідентифікатором 310.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви та характер спірних правовідносин між учасниками справи, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування: факту укладення між сторонами у справі Договору на розподіл природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 09420Y63C5GP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим); факту надання позивачем відповідачу послуг з розподілу природного газу за період жовтень 2020р. - грудень 2021р. на суму 246846,07грн.; факту несплати відповідачем заборгованості, що є предметом спору у справі, станом на день розгляду справи судом; факту правомірності нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних або ж спростування наявності наведених вище обставин учасником справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує наявність кожної обставини, яка належить до предмету доказування у справі, зазначено ним у додатках до позовної заяви та додаткових пояснень.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із такого.

У відповідності до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до звичаїв ділового обороту, вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ), договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ, для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ, обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

На підставі укладеного договору розподілу природного газу оператор ГРМ:

- присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника;

- надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

- забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (пункт 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно пункту 4 глави 3 цього розділу, договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (пункт 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу, оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Як встановлено судом, між сторонами у справі укладено договір розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420Y63С5GР016, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Відповідно до умов цього договору оператор ГРМ (позивач) зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач (відповідач) зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, які визначені цим договором.

Отже відповідач приєднався до типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (із відповідними змінами та доповненнями). Вказану обставину встановлено також рішенням суду у справі № 914/3023/20, яке набрало законної сили.

Згідно з п. 2.1. договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до пункту 2.2 договору, обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Згідно з п. 3.1. договору, споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з розподільної системи за умови включення його до реєстру споживачів будь - якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 Розділу VI договору, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2.Договору).

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.04.2021 р. у справі № 914/3023/20, та постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 р., яким це рішення залишено без змін, встановлено, що позивач визначив місячну замовлену потужність для відповідача на 2020 р. у розмірі 13405,84 метрів кубічних, на підставі фактичного обсягу споживання за період з 01.10.2018 р. по 30.09.2019 р. (160870,14 куб. м на рік). З липня 2020 р. місячна вартість послуги розподілу природного газу для відповідача становила вартість 1/12 річної замовленої відповідачем потужності (п. 6.3. договору), а саме: 15926,15 грн. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно якої встановлено ці обставини (стаття 75 ГПК України).

Згідно з постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1170 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24.12.2019р. № 3032» з 01.07.2020р. для АТ «Львівгаз» встановлено тариф в розмірі 0,99 грн. за 1 м куб. на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідно вартість послуги розподілу природного газу за період з 01.10.2020р. до 31.12.2020р. становить 47778,45 грн.

Що стосується місячної замовленої відповідачем потужності у січні-грудні 2021 р., то суд встановив таке.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Глави 6 Розділу VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ, крім випадків, передбачених згаданою главою.

Виняток: Згідно з абз. 10 п. 2 Глави 6 розділу VI Кодексу, Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

Доказів подання Відповідачем заявки на величину річної замовленої потужності на 2021 рік у матеріалах справи немає. Позивач наявність такого факту заперечує, тому розрахунок величини замовленої відповідачем річної потужності здійснив на підставі фактичних обсягів споживання природного газу відповідачем впродовж газового року, що передував розрахунковому 2021 року.

Відповідно до ч. 4 п. 1 розділу І Кодексу ГРМ, газовий рік - це період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Оскільки газопостачання на об`єкт відповідача на підставі його заяви було припинене 11.12.2019р., то при розрахунку річної замовленої потужності на 2021 р. до уваги було взято лише обсяги спожитого природного газу за період з жовтня до грудня 2019 р. (споживання, яке мало місце впродовж газового року, що передував розрахунковому календарному року, а саме: з першої газової доби жовтня 2019 р. до першої газової доби жовтня 2020 р.) в сумарному розмірі 98743,86 куб. м.

Позивачу постановою НКРЕКП № 2776 від 30.12.2020 р. затверджено тариф на розподіл природного газу на 2021р. в розмірі 1,68 грн. за 1 метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ).

Тому місячну вартість послуги розподілу природного газу за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. розраховано позивачем таким чином: 8228,65 м куб. (1/12 річного обсягу річної замовленої потужності)*1,68 грн. (розмір тарифу без ПДВ) *1,2 (ПДВ) = 16588,96 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Наведені вище обставини свідчать про те, що місячна вартість послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. упродовж 2021 р. була сталого розміру, відповідач не міг не знати величини місячної замовленої потужності своїх об`єктів та встановлених тарифів на послуги розподілу природного газу у 2020 та 2021 р.р. Відповідач не міг не знати місячного розміру вартості послуг з розподілу природного газу у 2020 та 2021 р.р.

Позивач скеровував акти наданих послуг з розподілу природного газу за період з жовтня 2020 р. по грудень 2021 р. відповідачу. Докази скерування цих актів позивачем долучено до матеріалів справи.

Суд також встановив, що за заявою відповідача представниками позивача 11.12.2019 р. здійснено пломбування запірних пристроїв, про що складено акт на припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв. При цьому механічного від`єднання об`єкта відповідача від газових мереж не здійснено. Докази подання відповідачем заяви про остаточне припинення користування природним газом та ініціювання припинення договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420Y63С5GР016 у матеріалах справи відсутні.

Вказані факти встановлено також і рішенням Господарського суду Львівської області від 29.04.2021р. у справі № 914/3023/20, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду Львівської області від 04.01.2022р. Предметом спору у цій справі було стягнення заборгованості за згаданим Договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420Y63С5GР016. за період з січня по вересень 2020 р.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що договір розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420Y63С5GР016 його сторонами розірвано не було, він є обов`язковим до виконання сторонами.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 2080 від 07.10.2019 р. внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2 494 від 30.09.2015 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, відповідно до яких з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній газовий рік.

Так, відповідно до положень пунктів 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ в редакції постанови № 2080 від 07.10.2019 р. розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Вказаний висновок суду, відповідає висновку Верховного Суду, який викладено у його постанові від 18.02.2021р. у справі № 922/1703/20.

Беручи до уваги вищенаведене, та пояснення розрахунку основної заборгованості, які надано позивачем 22.06.2022 р., суд дійшов висновку про задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 246846,07грн. заборгованості за послуги розподілу природного газу за жовтень 2020 р. - грудень 2021 р.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 12094,95грн. пені, 4599,8 грн. трьох процентів річних та 12820,93грн. інфляційних втрат.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 8.2. договору встановлено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 4599,8 грн. трьох процентів річних та 12094,95 грн. пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача інфляційні в сумі 12820,93 грн. за період прострочення виконання грошового зобов`язання з листопада 2020 р. до грудня 2021 р. підлягають до задоволення частково в сумі 12767,76грн.

Решта позовних вимог щодо стягнення інфляційних задоволенню не підлягають, оскільки позивачем допущено арифметичні помилки та обчислено інфляційні за сукупними індексами інфляції, які є вищими, ніж ті, що були встановлені нормативними актами України. Такий висновок суду відповідає даним Державної служби статистики України та висновкам Верховного Суду України, які викладено у листі від 03.04.97 р. № 62-97 р.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» (80400, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, будинок, 129 А, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» (80400, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, м .Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, будинок, 129 А, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) 246846,07 грн. заборгованості, 4599,8 грн. трьох процентів річних, 12094,95 грн. пені, 12767,76 грн. інфляційних та 4144,63 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 04.07.2022 р.

Суддя Бортник О.Ю.