РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2022справа №910/3191/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/3191/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біохімінвест» (вул. В. Нестерчука, буд. 1, м. Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400; ідентифікаційний код 35165147)

до товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК Регіон» (вул. Саксаганського, буд. 36Д, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 39270393)

про розірвання договору оренди від 08.07.2021 №07/21/02,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біохімінвест» (далі - ТОВ «Біохімінвест») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК Регіон» (далі - ТОВ «ТСК Регіон») про розірвання укладеного сторонами договору оренди від 08.07.2021 №07/21/02 (далі - Договір).

Позовні вимоги мотивовано тим, що: 08.07.2021 ТОВ «Біохімінвест» (орендар) і ТОВ «ТСК Регіон» (орендодавець) укладено Договір, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (оренду) на умовах оперативної оренди приміщення загальною площею 172,46 кв.м., розташоване на 2-му поверсі нежитлової офісної будівлі літера «Б», загальною площею 7 381,9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. М. Грінченка, буд. 4; у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України позивач з метою захисту життя та здоров?я своїх працівників змушений призупинити свою діяльність, у тому числі і використання орендованих приміщень; з метою розірвання Договору ТОВ «Біохімінвест» було надіслано відповідачу листа від 25.03.2022 №03; ТОВ «ТСК Регіон» листом від 11.04.2022 №ТР-Вих-2022-27 відмовило у розірванні Договору за взаємною згодою сторін.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 30.05.2022 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про те, що:

- позивачем 25.03.2022 надіслано повідомлення про намір достроково припинити дію Договору у зв`язку з введенням воєнного стану та призупиненням своєї діяльності; на такий лист позивача відповідачем було надано відповідь, що це суперечить домовленостям сторін, досягнутим при укладенні довгострокового договору, та чітко зазначено про неможливість зміни строку дії Договору в односторонньому порядку; дострокове розірвання Договору значним чином вплине на очікування відповідача щодо запланованих надходжень від надання в оренду власного майна, а також це порушить плани відповідача щодо строків пошуку нового орендаря; фактично позивач не звертався до відповідача із пропозицією розірвання договору за згодою сторін з підстав, передбачених статтею 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); на адресу відповідача надходило лише повідомлення про намір дострокового припинення Договору з боку позивача; позивачем взагалі не розглядалося питання зміни умов договору в частині ціни договору, що, на думку відповідача, було б адекватною мірою у зв`язку із ситуацією, що склалася в Україні; відповідних пропозицій щодо попереднього досудового врегулювання спору від позивача на адресу відповідача не надходило;

- сторонами у розділі 19 Договору передбачено вичерпний перелік умов для дострокового розірвання Договору шляхом односторонньої відмови від нього; підстави, про які зазначає позивач, в ньому відсутні; скориставшись правом, наданим пунктом 19.1 Договору, позивачем було передано спір про розірвання Договору на вирішення суду;

- позивач посилається на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору, а саме військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»;

- одночасно із цим позивач наголошує на тому, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі статей 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили);

- у позовній заяві позивач посилається і на істотну зміну обставин, і на існування форс- мажорних обставин; на відміну від форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін; отже, звертаючись із відповідним позовом до суду позивачу слід визначитися із конкретною підставою для розірвання договору;

- позивач, намагаючись аргументувати невиконання умов Договору, наголошує на веденні активних бойових дій та великого ризику для життя та здоров`я працівників компанії позивача; однак, тут варто зауважити, що на території м. Києва активних бойових дій не було, об`єкт оренди не зазнав будь-яких пошкоджень та руйнувань, а експлуатація будівлі бізнес-центру не припинялася взагалі та інші орендарі користувалися своїми орендованими приміщеннями протягом усього часу з дати введення воєнного стану; з боку відповідача в повному обсязі було дотримано виконання зобов`язань за Договором.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2022 враховуючи введення Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України воєнного стану та продовження строку його дії (Указ Президента України від 14.03.2022 №133/2022), з метою уникнення можливості завдання шкоди життю і здоров`ю працівників апарату суду та представників сторін суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач 17.05.2022 подав суду документи на виконання ухвали від 05.05.2022.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

08.07.2021 ТОВ «Біохімінвест» (орендар) і ТОВ «ТСК Регіон» (орендодавець) укладено Договір, за умовами якого:

- день закінчення оренди - останній день строку оренди, вказаний в Додатку №1, який є невід?ємною частиною Договору, або дата дострокового припинення оренди чи розірвання Договору (підпункт 1.1.7 пункту 1.1 Договору);

- строк оренди - період, протягом якого орендар має право користуватися приміщенням відповідно до умов Договору; перебіг строку оренди починається в день початку оренди та закінчується в день закінчення оренди (підпункт 1.1.29 пункту 1.1 Договору);

- орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (оренду) приміщення загальною площею 172,46 кв.м., розташоване на 2-му поверсі нежитлової офісної будівлі літера «Б», загальною площею 7 381,9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. М. Грінченка, буд. 4, в порядку та на умовах передбачених Договором (пункт 2.1 Договору);

- об`єкт оренди надається орендарю для використання з метою, наведеною у додатку №1 до Договору; в будь-якому разі використання об`єкту оренди не може суперечити його функціональному призначенню (пункт 2.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх підписів печатками (за наявності) та діє до моменту повернення приміщення орендодавцю, що визначається з урахуванням умов статті 3 та деталізується у Додатку №1 (пункт 4.1 Договору);

- сторони домовилися, що Договір достроково може бути розірваний за взаємною згодою сторін, в підтвердження чого сторони укладуть договір про розірвання Договору, або шляхом односторонньої відмови однієї із сторін від Договору у випадках та порядку, що визначені Договором чи законодавством, або шляхом його розірвання в судовому порядку (пункт 19.1 Договору);

- підписанням Договору сторони підтверджують, що припинення Договору шляхом його дострокового розірвання внаслідок односторонньої відмови однієї зі сторін від Договору у випадках, передбачених Договором чи законодавством, не вважається порушенням прав чи законних інтересів сторін та не тягне за собою виникнення у сторони, яка відмовилася від Договору, зобов`язання щодо відшкодування збитків, будь-якої шкоди, сплати неустойки, оскільки не є порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України, а є правом сторони, що встановлене Договором та законодавством України (пункт 19.5 Договору).

Згідно з Додатком №1 до Договору метою оренди є використання приміщення для розміщення офісу, а днем закінчення оренди є 15.07.2022.

Листом від 25.03.2022 вих. №03 позивач повідомив дочірнє підприємство «Горизонт Парк» про намір достроково припинити дію договору, у зв`язку з чим просив вказане підприємство надіслати проект додаткової угоди про розірвання договору від 16.07.2021 №07/21/04 про надання послуг з організації паркування. Орієнтовна дата припинення з 01.05.2022.

Разом з тим, враховуючи отримувача вказаного листа та сам зміст листа, останній не може бути прийнятий судом як доказ повідомлення позивачем відповідача про розірвання Договору.

Проте матеріали справи містять лист відповідача від 11.04.2022 вих. №ТР-Вих-2022-27, який написаний у відповідь на лист позивача від 25.03.2022 №б/н, та в якому відповідач повідомив позивача про таке:

- 08.07.2021 ТОВ «Біохімінвест» (орендар) і ТОВ «ТСК Регіон» (орендодавець) було укладено Договір, пунктом 19.1 якого передбачено, що «Сторони домовились, що цей Договір достроково може бути розірваний за взаємною згодою Сторін, в підтвердження чого Сторони укладуть договір про розірвання цього Договору, або шляхом односторонньої відмови однієї зі Сторін від Договору у випадку та порядку, що визначені цим Договором чи законодавством, або шляхом його розірвання в судовому порядку»;

- у своєму листі позивач пропонує розірвати Договір за взаємною згодою сторін, посилаючись на запровадження воєнного стану на території України, в результаті чого орендар змушений припинити свою господарську діяльність, і відповідно, припинити використання орендованого за Договором об`єкту;

- пунктом 16.1 Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за Договором у випадку, якщо це невиконання викликане обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що виникли поза волею і бажанням сторін та які не можна було передбачити або уникнути, а саме: оголошену або фактичну війну, цивільні заворушення, епідемії, ембарго, землетруси, пожежі та інші стихійні лиха;

- тобто воєнний стан не звільніє від виконання зобов`язань, і не є підставою для розірвання Договору; війна як форс-мажор тільки унеможливлює протягом всього строку існування воєнного стану застосування орендодавцем штрафних санкцій у випадку порушення зобов`язань, передбачених Договором;

- в свою чергу, відповідно до пункту 16.4 Договору якщо форс-мажорні обставини діють протягом 12 (дванадцяти) календарних місяців поспіль і не виявляють ознак припинення, сторона має право відмовитися від Договору шляхом надіслання повідомлення іншій стороні за 30 (тридцять) днів до дати розірвання, при цьому сторони до дати розірвання зобов`язані провести повний взаєморозрахунок за Договором;

- відповідач змушений відмовити позивачу на його пропозицію розірвати Договір за взаємною згодою сторін і просить дотримуватися положень укладеного Договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частиною першою статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно зі статтею 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Частинами першою - третьою статті 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до частин першої та третьої статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно зі статтею 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

ВИСНОВКИ

Позивач, обґрунтовуючи вимогу про розірвання Договору, одночасно посилається на настання форс-мажорних обставин, які відповідно до статті 16 Договору є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов?язань за Договором, а також для розірвання Договору, та на істотну зміну обставин, яка відповідно до статті 652 ЦК України також може слугувати підставою для розірвання Договору.

ТОВ «Біохімінвест» вважає форс-мажорними обставинами оголошення воєнного стану на території України, через що він призупинив господарську діяльність та не здійснює використання орендованого у відповідача приміщення.

Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об?єктивно унеможливлюють виконання особою зобов?язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов?язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності необхідно встановити, які саме зобов?язання за Договором були порушені/невиконані позивачем.

Проте ТОВ «Біохімінвест» не вказує, які саме на його думку зобов?язання за Договором були ним порушені або невиконані. Не вказує про такі порушення або невиконання умов Договору і відповідача.

Разом з тим, намір розірвати Договір виник у позивача, як зазначає останній, у зв?язку з призупиненням ним господарської діяльності з огляду на введення на території України воєнного стану.

Так, на офіційному сайті ТПП України розміщено таку інформацію:

- ТПП України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили);

- з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Наведене надасть можливість за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується;

- даний лист, особа, яка порушує свої зобов`язання, у зв`язку із обставинами пов`язаними із військовою агресією Російської Федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану, має право долучати до свого повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом;

- при цьому, у разі необхідності, сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, також має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) дотримуючись порядку встановленого Регламентом https://ucci.org.ua/dokumienti-dlia-zavantazhiennia за кожним зобов`язанням окремо.

Проте, оскільки позивачем не подано суду доказів призупинення його господарської діяльності у зв?язку з чим, як зазначає ТОВ «Біохімінвест», останнім не використовується орендоване за Договором приміщення, то доказом існування форс-мажорних обставин має бути відповідна довідка ТПП України, яка підтверджує, що саме введення на території воєнного стану унеможливлює виконання конкретного договору.

Крім того, у відповідно до пункту 16.3 Договору сторона, що має намір посилатися на форс-мажорні обставини, зобов?язана невідкладно (протягом 3-х робочих днів з моменту настання таких обставин) повідомити іншу сторону про наявність зазначених обставин та їх вплив на виконання Договору. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення сторони про настання форс-мажорних обставин призводить до втрати права посилатись на такі обставини як на підставу, що звільняє від відповідальності.

Разом з тим, загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) розміщений на сайті ТПП України 28.02.2022, а позивач звернувся до відповідача про розірвання Договору листом від 25.03.2022, у зв?язку з чим позивач втратив право посилатися на форс-мажорні обставини як на підставу, що звільняє від відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов?язання.

На відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов?язання в принципі, істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов?язання таким чином, що виконання такого зобов?язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов?язання.

Стаття 652 ЦК України містить приписи для ситуацій, коли сторона об?єктивно може виконати зобов?язання, проте внаслідок зміни обставин таке виконання втрачає для неї сенс або кінцевий результат буде не тим, на який вона розраховувала на початку. В цьому разі виникає потреба зміни умов зобов?язання (договору) до змінених суттєвим чином обставин.

Так, за твердженнями позивача, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ТОВ «Біохімінвест» з метою захисту життя та здоров?я своїх працівників було змушене призупинити свою діяльність, в тому числі і використання орендованих приміщень.

Позивач вважає, що наявні всі умови, передбачені частиною другою статті 652 ЦК України для розірвання Договору у судовому порядку у зв?язку із зміною обставин, а саме:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане (Договір оренди було укладено до введення воєнного стану на території України; передбачити виникнення даних обставин було об?єктивно неможливо);

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися (усунути причини вторгнення військ Російської Федерації позивач об?єктивно не може);

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору (виконання Договору позивачем, який не припиняє здійснення своєї господарської діяльності через неможливість її здійснювати на територіях України, де ведуться активні бойові дії та існує великий ризик для життя та здоров?я працівників компанії);

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ні Договір, ані звичаї ділового обороту не передбачають, що будь-яка із сторін Договору може нести ризик зміни обставин у вигляді введення воєнного стану/початку війни тощо).

Разом з тим, як було зазначено судом, позивачем не було подано суду жодних доказів, які б підтверджували призупинення діяльності ТОВ «Біохімінвест», зокрема, відповідний наказ позивача.

При цьому розірвання Договору в односторонньому порядку матиме наслідком порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить заінтересовану сторону - ТОВ «ТСК Регіон» того, на що воно розраховувало при укладенні Договору.

Так, за загальним правилом, передбаченим статтею 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання його сторонами, а цивільні права, які випливають із договору, захищаються у тій самій мірі та у той самий спосіб, що і права, які прямо чи опосередковано передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України не допускається одностороння зміна або розірвання договору, крім випадків, коли це передбачено законом або самим договором.

Укладаючи Договір та додатки до нього сторони погодили його строк, розмір та порядок оплати, а також підстави для його припинення, зазначаючи, що днем закінчення оренди є 15.07.2022, або дострокового розірвання за взаємною згодою сторін (пункт 19.1 Договору).

Передбачаючи в Договорі підстави його припинення, які обмежуються закінченням строку, на який його було укладено, та достроковим розірванням за взаємною згодою сторін або за умови попереднього відстрочення виконання сторонами своїх зобов?язань при настанні форс-мажорних обставин і не визначаючи можливості та підстав для безумовного дострокового розірвання Договору на вимогу сторони, ТОВ «Біохімінвест» і ТОВ «ТСК Регіон» шляхом вільного волевиявлення приймали на себе ризик настання обставин, що унеможливлять виконання ними взятих на себе зобов?язань. Тому наслідки реалізації такого ризику мають бути покладені на сторін рівною мірою.

Крім того, у відповідно до пункту 16.3 Договору сторона, що має намір посилатися на форс-мажорні обставини, зобов?язана невідкладно (протягом 3-х робочих днів з моменту настання таких обставин) повідомити іншу сторону про наявність зазначених обставин та їх вплив на виконання Договору. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення сторони про настання форс-мажорних обставин призводить до втрати права посилатися на такі обставини як на підставу, що звільняє від відповідальності.

Отже, позивач мав можливість звернутися до відповідача з вимогою про зменшення орендної плати у зв?язку з відсутністю можливості використання орендованого за Договором приміщення або з проханням про звільнення його від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, на підставі частин четвертої і шостої статті 762 ЦК України.

Проте наведеними положеннями ЦК України позивач не скористався.

В той же час, звертаючись до суду з даним позовом позивач, обрав такий спосіб захисту, який порушує співвідношення майнових інтересів сторін як суб?єктів господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, дотримання яких необхідне для розірвання договору на підставі істотної зміни обставин.

Отже, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Біохімінвест» слід відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору, а також інші витрати позивача пов?язані з розглядом даної справи, слід покласти на ТОВ «Біохімінвест».

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Біохімінвест» (вул. В. Нестерчука, буд. 1, м. Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400; ідентифікаційний код 35165147) до товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК Регіон» (вул. Саксаганського, буд. 36Д, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 39270393) про розірвання договору оренди від 08.07.2021 №07/21/02.

2. Витрати зі сплати судового збору та інші витрати позивача покласти на товариства з обмеженою відповідальністю «Біохімінвест» (вул. В. Нестерчука, буд. 1, м. Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400; ідентифікаційний код 35165147).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.07.2022.

Суддя Оксана Марченко