РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2022Справа №910/20877/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/20877/21

За позовом Комунального підприємства «Житній Ринок»

до Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 136664,75 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Житній Ринок» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 136664,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №П-0/34-35/2018 від 01.03.2018, не здійснив повної та своєчасної сплати орендної плати та експлуатаційних витрат за користування нежилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 16, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення орендну плату в розмірі 92782,70 грн, експлуатаційні витрати у розмірі 33362,94 грн, пеню у розмірі 5716,24 грн, інфляційні втрати у розмірі 3739,64 грн та 3% річних у розмірі 1063,23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 відкрито провадження у справі №910/20877/21 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

31.05.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 5716,24 грн, інфляційних втрат у розмірі 3739,64 грн та 3% річних у розмірі 1063,23 грн.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, частиною 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що відповідач, на момент звернення позивача до суду припинив свою підприємницьку діяльність за власним рішенням.

У зв`язку з цим, на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 судом направлено запит до відповідного органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповідь на запит суду, 04.01.2022 на адресу суду надійшла відповідь від органу реєстрації з визначенням останнього місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Вказана адреса місцезнаходження відповідача визначена і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відтак, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на останню відому адресу місцезнаходження відповідача, яка повідомлена суду органом реєстрації та зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім ухвала суду була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.01.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Разом з цим, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, ані клопотання про продовження строку на його подання, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 року між Комунальним підприємством «Житній Ринок» (далі - орендодавець), який є органом, уповноваженим органом місцевого самоврядування управляти майном, в господарському віданні та в оперативному управління якого перебуває майно територіальної громади міста Києва та Фізичною особою-підприємцем Скляр Ілляною Ігорівною (далі - орендар) укладено договір №П-0/34-35/2018 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, яке розташоване на першому поверсі будівлі (далі - об`єкт оренди) за адресою: вулиця Верхній Вал, буд. 16, для розміщення кафе - їдальні, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Договором визначено взаємовідносини сторін щодо строкового, платного користування орендарем об`єктом оренди (пункт 1.2 договору).

У пункті 2.1 договору визначено, що об`єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 164,00 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Вартість об`єкта оренди згідно із затвердженим звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 31.01.2018 становить 5545100,00 грн без ПДВ. Об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Житній ринок» (пункти 2.2 та 2.4 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради №34/6250 від 22.09.2011 та на дату підписання договору становить 169,06 грн без ПДВ за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 27725,50 грн без ПДВ, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору. Орендна плата з урахуванням ПДВ складає 33270,60 грн.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (пункт 3.2 договору).

Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України (пункт 3.3 договору).

При цьому, у пункті 3.4 договору сторони визначили, що додатково до орендної плати вказаної в пункті 3.2 нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Орендна плата сплачується орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання - передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання - передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (пункти 3.5 та 3.6 договору).

У пункті 3.7 договору сторони визначили, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонт будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо.

Орендар має право сплачувати орендну плату авансом за будь-який період в межах строку дії договору. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться у відповідності до Методики розрахунку пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем (балансоутримувачем) та порядку використання орендної плати і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва (пункт 3.8 договору).

Орендодавець зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об`єкт оренди (пункт 4.1 договору).

Орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі (пункт 4.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє один місяць. Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах і на той же термін до моменту підписання трьохстороннього договору між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, Комунальним підприємством «Житній ринок» та орендарем (пункт 9.1 договору).

Доказів підписання трьохстороннього договору у спірний період суду не надано.

Додатком до договору №П-0/34-35/2018 від 01.03.2018, який є розрахунком орендної плати по нежитловому приміщенню (споруди) станом на 31.01.2018, визначено, що площа приміщень (споруд), яка передається в орендне користування 164,00 кв.м.; вартість об`єкта оренди, яке є частиною нежилого будинку (споруди) відповідно до висновку про вартість майна станом на 31.01.2018 виконаної СОД ФОП Чайка Н.О. складає 5545100,00 грн (без ПДВ); орендна ставка у % відповідно до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київради №415/1280 від 21.04.2015 складає на кафе 6%; розмір річної орендної плати 332706,00 грн (без ПДВ); розмір місячної орендної плати 27725,50 грн (без ПДВ); розмір за 1 кв.м. становить169,06 грн.

За актом приймання-передачі від 01.03.2018 (далі - акт №1), що є невід`ємною частиною договору, орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення загальною площею 164,00 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16.

27.06.2019 року, у зв`язку зі зміною прізвища орендаря зі Скляр на Медведенко, між сторонами укладено додаткову угоду до договору №1, якою змінено дані орендаря.

В подальшому, додатковими угодами №2 від 19.07.2019 (далі - додаткова угода №2) та №3 від 03.02.2020 (далі - додаткова угода №3) сторони вносили зміни до договору, зокрема, до пунктів 2.1, 2.2, 3.1 та розрахунку орендної плати по нежитловому приміщенню (споруди) з викладенням їх в новій редакції.

Так, пунктами 2.1 та 2.2 договору, в редакції додаткової угоди №2 від 19.07.2019, сторони визначили, що об`єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 221,8 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору. Вартість об`єкта оренди, згідно з затвердженим звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 30.06.2019, становить 7508700,00 грн без ПДВ.

Пунктом 3.1 договору, в редакції додаткової угоди №2 від 19.07.2019, встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015 (зі змінами, внесеними рішеннями Київради №21/4085 від 08.02.2018) в редакції Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №253/6304 від 06.12.2018 та на дату підписання договору становить 169,27 грн без ПДВ за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 37543,50 грн місячний розмір орендної плати, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору. Орендна плата з урахуванням ПДВ складає 45052,20 грн.

Розрахунком орендної плати по нежитловому приміщенню, в редакції додаткової угоди №2, станом на 19.07.2019 визначено, що площа приміщень (споруд), яке передається в орендне користування 221,8 кв.м.; вартість об`єкта оренди, яке є частиною нежилого будинку (споруди) відповідно до висновку про вартість майна станом на 30.06.2019 виконаного ФОП Чайка Н.О. складає 7508700,00 грн (без ПДВ); орендна ставка у % відповідно до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київради №415/1280 від 21.04.2015 на розміщення закладу ресторанного господарства з постачання страв, приготовлених централізовано, для споживання в інших місцях складає 6%; розмір річної орендної плати 450522,00 грн (без ПДВ); розмір місячної орендної плати 37543,50 грн (без ПДВ); розмір за 1 кв.м. становить 169,27 грн.

19.07.2019 сторони підписали акт приймання-передачі, що є невід`ємною частиною договору, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно з договором оренди №П-0/34-35/2018 від 01.03.2018 нежитлове приміщення, що перебуває на балансі орендодавця, загальною площею 221,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16 (перший поверх).

Пунктами 2.1 та 2.2 договору, в редакції додаткової угоди №3 від 03.02.2020, сторони погодили, що об`єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 167,5 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору. Вартість об`єкта оренди, згідно з затвердженим звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 30.01.2020, становить 5087500,00 грн без ПДВ.

За користування об`єктом оренди, згідно пункту 3.1 договору, в редакції додаткової угоди №3 від 03.02.2020, орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015 (зі змінами, внесеними рішеннями Київради №21/4085 від 08.02.2018) в редакції Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №253/6304 від 06.12.2018 та на дату підписання договору становить 151,67 грн без ПДВ за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 25437,50 грн місячний розмір орендної плати, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору. Орендна плата з урахуванням ПДВ складає 30525,00 грн.

Розрахунком орендної плати по нежитловому приміщенню, в редакції додаткової угоди №3, станом на 03.02.2020 визначено, що площа приміщень (споруд), яке передається в орендне користування 167,5 кв.м.; вартість об`єкта оренди, яке є частиною нежилого будинку (споруди) відповідно до висновку про вартість майна станом на 31.01.2020 виконаного ФОП Чайка Н.О. складає 5087500,00 грн (без ПДВ); орендна ставка у % відповідно до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київради №415/1280 від 21.04.2015 на розміщення закладу ресторанного господарства з постачання страв, приготовлених централізовано, для споживання в інших місцях складає 6%; розмір річної орендної плати 305250,00 грн (без ПДВ); розмір місячної орендної плати 25437,50 грн (без ПДВ); розмір за 1 кв.м. становить 151,87 грн.

03.02.2020 сторони підписали акт приймання-передачі, що є невід`ємною частиною договору, згідно якого орендар передав (здав), а орендодавець прийняв згідно додаткової угоди №3 до договору №П-0/34-35/2018 від 01.03.2018 приміщення ринку, що перебуває на балансі КП «Житній ринок», загальною площею 54,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16 на першому поверсі.

26.10.2021, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019, позивач звернувся до відповідача з листом №292-335 в якому зазначив, що 31.10.2021 закінчується строк дії договору та на попередніх умовах продовжуватися не буде, а тому вимагав протягом 3-х робочих днів після завершення строку дії договору здійснити фактичну передачу об`єкта комунальної власності - нежилого приміщення загальною площею 167,5 кв.м., яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16 за актом приймання-передачі.

При цьому, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, за період дії договору, з урахуванням зміни площі орендованого приміщення, відповідачу нараховано орендну плату в загальному розмірі 1274501,62 грн та експлуатаційні витрати у розмірі 490890,49 грн.

Однак, відповідач належним чином не виконав свого обов`язку зі сплати в належному розмірі здійснених нарахувань, сплативши лише 1181718,92 грн орендної плати та 457527,55 грн експлуатаційних витрат, у зв`язку з чим виник борг по орендній платі в сумі 92782,70 грн та експлуатаційним витратам в сумі 33362,94 грн.

04.11.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією №292-348, в якій вимагав здійснити оплату наявної заборгованості за договором, яка залишена відповідачем без відповіді і задоволення, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Відносини, пов`язані з орендою нерухомого майна, що належить до комунальної власності, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, а відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (частина 1, 3 статті 760 ЦК України).

Частинами 1, 3 статті 283 Господарського кодексу України унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1 та 5 статті 762 ЦК України).

Приписами частини 1 статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.6 договору сторони визначили, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

При цьому, умовами пункту 3.7 договору сторони погодили, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонт будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 3.6, 3.7 договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з орендної плати та експлуатаційних витрат за договором на момент розгляду справи настав.

Втім, як встановлено судом, відповідач, у встановлені договором строки орендну плату та експлуатаційні витрати в належному розмірі не здійснив.

Тоді як, частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати орендних та експлуатаційних платежів підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення боргу зі сплати орендних платежів у розмірі 92782,70 грн та експлуатаційних витрат у розмірі 33362,94 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховано, що на момент звернення позивача до суду, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №002047312 про припинення підприємницької діяльності відповідача, відтак, кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1 , як фізичної особи - громадянина, оскільки зобов`язання фізичної особи-підприємця після його припинення не припиняються, а залишаються за ним як фізичною особою.

Так, згідно зі статтею 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

До підприємницької діяльності фізичних осіб, згідно зі статтею 51 Цивільного кодексу України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною 9 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини дев`ятої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18 та у постанові Верховного Суду від 13.12.2021 у справі №909/1119/21.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки спір у справі стосується правовідносин, що виникли під час провадження підприємницької діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця, втім на момент розгляду справи до державного реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача, кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1 , як фізичної особи - громадянина.

Разом з цим, провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 5716,24 грн, інфляційних втрат у розмірі 3739,64 грн та 3% річних у розмірі 1063,23 грн підлягає закриттю на підставі ч. 4 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з реалізацією позивачем свого процесуального права, передбаченого приписами частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України та подання 31.05.2022 заяви про відмову від позовних вимог в цій частині.

Так, за приписами частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1 та 2 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від цих позовних вимог не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, відмова від позову (частини вимог) є формою реалізації прав позивача, заява підписана виконуючим обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Житній ринок» Євгенієм Олександровичем Шевченком, на якого з 11.10.2021 покладено виконання відповідних обов`язків відповідно до розпорядження Київського міського голови №900 від 07.10.2021, а тому вона підлягає прийняттю судом, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі та експлуатаційним витратам підлягають задоволенню, а провадження у справі в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою від позову в цій частині.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача з урахуванням висновків суду про закриття провадження у справі в частині стягнення штрафних санкцій та компенсаційних втрат.

Керуючись статтями 13, 46, 76-80, 129, 165, 191, 231, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову Комунального підприємства «Житній Ринок» від позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

2. Закрити провадження в частині стягнення пені у розмірі 5716,24 грн, інфляційних втрат у розмірі 3739,64 грн та 3% річних у розмірі 1063,23 грн.

3. В іншій частині позовні вимоги Комунального підприємства «Житній Ринок» до Фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

4. Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства «Житній Ринок» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 16; ідентифікаційний код 05587843) заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 92782 (дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят дві) грн 70 коп., заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат у розмірі 33362 (тридцять три тисячі триста шістдесят дві) грн 94 коп. та судовий збір у розмірі 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) грн 28 коп.

5. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2022.

Суддя Т.В. Васильченко