ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2022 р. Справа №926/5391/21

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Желіка М.Б.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний Банк Глобус № 541 від 27.04.2022 (вх.ЗАГС. №01-05/959/21 від 05.05.2022)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 09.03.2022 (суддя Байталюк В.Д.)

у справі №926/5391/21

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк Глобус

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю АІП Агрогруп

2. ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у сумі 76455,55 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 09.03.2022 у справі №926/5391/21 у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк Глобус до Товариства з обмеженою відповідальністю АІП Агрогруп та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 76455,55 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 09.03.2022 у справі №926/5391/21, скасувати дане рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити позов Акціонерного товариства Комерційний банк Глобус до Товариства з обмеженою відповідальністю АІП Агрогруп та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 76455,55 грн. за Договором №777/ЮКО-19 про надання овердрафту за поточним рахунком від 02.07.2019.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.

10.05.2022 ухвалою Західного апеляційного господарського суду скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, зупинено дію рішення Господарського суду Чернівецької області від 09.03.2022 у справі № 926/5391/21/, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам строк на подання обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

02.06.2022 від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін, стягнути з позивача на користь відповідача 2 судові витрати пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Свою позицію обґрунтовує тим, що звернувшись до господарського суду з вимогою про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту позивач змінив строк виконання зобов`язання і втратив право на стягнення процентів та штрафних санкцій згідно умов договору, оскільки нарахування таких поза строком дії кредитного договору не передбачено. З огляду на зазначене вказує і на відсутність підстав для стягнення пені нарахованої на проценти за користування кредитними коштами, оскільки така носить в даному випадку похідний характер.

05.07.2022 скаржником направлено на адресу суду відповідь на відзив, в якому він просить суд рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів. При цьому зазначає, що термін дії договору встановлювався до моменту повного виконання зобов`язань за ним, згідно п. 10.1 договору. Банком відповідно до п. 5.2.5 договору зміна процентної ставки не здійснювалася, така зміна відбулася безпосередньо внаслідок порушення позичальником умов кредитного договору. Крім того, зазначає про те, що право кредитора на нарахування передбачених договором процентів за кредитом не припинилося після пред`явлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту, оскільки відповідно до п.3.7. договору банк може нараховувати проценти за користування кредитом саме до повного погашення заборгованості.

Відповідно до ч.10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.07.2019 між Акціонерним товариством Комерційний банк Глобус та Товариством з обмеженою відповідальністю АІП Агрогруп укладено договір № 777/ЮКО-19 про надання овердрафту за поточним рахунком. В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором 02.07.2019 між Акціонерним товариством Комерційний банк Глобус та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір поруки № 777/ЮПОР-19.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у встановлений договором № 777/ЮКО-19 від 02.07.2019 строк позивач Акціонерне товариство Комерційний банк Глобус звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до про стягнення 255 233,38 грн.

14.07.2020 рішенням господарського суду міста Києва позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю АІП Агрогруп та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Глобус заборгованість за основним боргом у розмірі 229 146,22 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 7010,60 грн., пеню за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 18 931,75 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 144,81 грн. та солідарно по 1914,25 грн. судового збору.

14.09.2020 господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 14.07.2020 у справі № 910/2515/20, яке набрало законної сили 14.08.2020.

24.03.2021 в рамках виконавчого провадження, в порядку примусового виконання, повністю виконано рішення господарського суду міста Києва по справі № 910/2515/20.

Позивачем на суму заборгованості стягнуту на підставі рішення господарського суду міста Києва від 14.07.2020 у справі № 910/2515/20 за період з 19.02.2020 (дата звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором) до 24.03.2021 (дата повного виконання рішення господарського суду у справі № 910/2515/20 в межах виконавчого провадження) нараховано згідно п.2.1. Договору № 777/ЮКО-19 проценти в розмірі 35% річних у сумі 70 718,62 грн., а також пеню за несвоєчасне погашення процентів за період з 11.06.2021 по 09.12.2021 у сумі 5736,93 грн.

Несплата нарахованої заборгованості в добровільному порядку була підставою для звернення позивача до суду.

Колегія суддів дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи зазначає наступне.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Як встановлено ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 цього Кодексу).

При цьому, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

З огляду на вказані норми права, колегія суддів зазначає, що зобов`язання відповідачів щодо повернення заборгованості за договором 777/ЮКО-19 не припинилися у зв`язку з винесенням рішення господарського суду міста Києва у справі 910/2515/20, натомість право на нарахування процентів на суму заборгованості передбачених п. 2.1. договору припинилося у зв`язку зі зміною строку виконання зобов`язання та з огляду на те, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, плати за управління кредитними коштами поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу

Натомість з поданого до позовної заяви детального розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем розраховано заборгованість по відсотковій ставці 35 % згідно умов договору, та не заявлялися вимоги до стягнення процентів згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України. Так само, як і відсутні докази зміни розміру процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів нарахованих у сумі 70 718,62 грн. процентів, а відповідно і пені розрахованої позивачем на неправомірно нараховані проценти.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак рішення суду першої інстанції в оскарженій частині слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Враховуючи проведення судового засідання без участі сторін, у відповідності до положень ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови у цій справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні вимог апеляційної Акціонерного товариства Комерційний Банк Глобус № 541 від 27.04.2022 (вх.ЗАГС. №01-05/959/21 від 05.05.2022) - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 09.03.2022 (суддя Байталюк В.Д.) у справі №926/5391/21 - залишити без змін.

3.Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 11.07.2022

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.