ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. м. Київ Справа № 910/15123/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «МЕГА-БУД»

07301, Київська обл., м. Вишгород, пров. Квітковий, буд. 2-А, кв. 30,

про стягнення збитків

за участі представників сторін:

позивача: Корнієнко О.А., посвідчення №139176 строк до 31.12.2024, довіреність №200 від 22.12.2021;

відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа №910/15123/21 за позовом Комунального підприємства Київський метрополітен до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-будівельна компанія МЕГА-БУД про стягнення 440099,07 грн.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області №09-АР від 20.01.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15123/21 у зв`язку із перебуванням судді Лилака Т.Д. на лікарняному та у зв`язку із настанням строку розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2022 справу №910/15123/21 передано для розгляду судді Саванчук С.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2022 прийнято справу до свого провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 22.02.2022.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. № 3484/20 від 22.02.2022) про долучення документів до матеріалів справи, з копією постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2022 у справі 910/13398/21 у додатку.

У судове засідання 22.02.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідно до відомостей з сайту ПАТ "Укрпошта" ухвалу суду про призначення даного судового засідання, відповідачу не вручено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.02.2022 відкладено підготовче засідання на 22.03.2022.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Наказом голови Господарського суду Київської області від 03.03.2022 № 3 встановлено особливий режим роботи Господарського суду Київської області в умовах воєнного стану, зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участі учасників судового процесу для запобігання загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Зважаючи на вказане, судове засідання 22.03.2022 не відбулось.

Згідно з наказом голови Господарського суду Київської області від 01.04.2022 № 4 відновлено проведення відкритих судових засідань за участю учасників судового процесу в Господарському суді Київської області.

У зв`язку з покращенням безпекової ситуації у місті Києві та Київській області, суд дійшов висновку про можливість призначення судового засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.04.2022 відкладено підготовче засідання на 17.05.2022. У підготовче засідання 17.05.2022 з`явився представник позивача, надав усні пояснення у справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений.

У підготовчому засіданні 17.05.2022 судом, відповідно до пункту 15 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів при розгляді справи по суті, вчинено інші дії, передбачені частиною 2 статті 182 цього Кодексу. Відповідно до обставин справи, у суду відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання або оголошення у ньому перерви, сторонами не вказано про бажання реалізувати будь-які процесуальні права на цій стадії процесу, не заявлено клопотань про відкладення підготовчого засідання.

Згідно з частинами 2, 5 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.05.2022 закрито підготовче провадження у справі №910/15123/21 та призначено справу до розгляду по суті на 07.06.2022.

07.06.2022 у судове засідання з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, клопотань суду не надсилав. Про дату, час та місце проведення судового засідання сторони повідомлені.

Враховуючи факт належного повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання та відсутність будь-яких клопотань про відкладення судового засідання, суд розглянув справу за навними матеріалами справи та встановив таке.

26.04.2019 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Будівельна Компанія «Мегабуд» укладений договір № 313 С3 19 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання виконати «Капітальний ремонт блоків у котеджах бази відпочинку «Метро», а позивач зобов`язався виконані належним чином роботи прийняти та оплатити.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту, довідки та акту № 03-2.

Відповідачем виконаний капітальний ремонт об`єкту, відповідно до умов договору, всього на суму 2640594,44 грн., в тому числі ПДВ 440099,07 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Згідно з пунктом 6.3.4. Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання оформити належним чином податкові накладні та всі первинні документи, дотримуючись вимог чинного законодавства та умов договору.

Відповідно до пункту 11.7.1. Договору відповідач зобов`язаний у встановлені Податковим кодексом України терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування), зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати позивачу за його вимогою відповідно до статті 201.10. Податкового кодексу України. У разі, якщо відповідач не зареєструє податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або не надасть її позивачу за його вимогою, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі суми ПДВ, яку позивач фактично сплатив в складі перерахування коштів позивачу, але який не було включено до податкового кредиту у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або надання її позивачу.

Враховуючи, що відповідач не зареєстрував податкові накладні за фактом виконаних робіт та не надав їх позивачу, останній, керуючись пунктом 201.10. Податкового кодексу України та пунктом 11.7.1. Договору, направив відповідачу вимогу від 28.05.2021 № 19/23-253, в якій вимагав сплатити Комунальному підприємству «Київський метрополітен», відповідно до пункту 11.7.1. Договору, штраф у сумі 440099,07 грн., що підтверджується трек-номером відправлення 452. Станом на дату розгляду справи по суті, вказана вимога не виконана відповідачем.

Враховуючи, що відповідач не надав суду відзив та не з`явився у судове засідання, суд, за результатами аналізу наявних матеріалів справи, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог з таких підстав.

Згідно з пунктом 5.6. Договору, приймання передача виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання виконаних робіт, довідкою про вартість виконаних робіт та актом приймання передачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів за типовою формою ОЗ-3.

Як вбачається з наданих позивачем суду довідки про вартість виконаних робіт, актів прийняття виконаних будівельних робіт та платіжного доручення № 5573, відповідачем виконані роботи всього на суму 2640594 грн. 44 коп. Вказана сума оплачена позивачем на рахунок відповідача у повному обсязі. Даний факт не заперечений відповідачем. 28.05.2021 позивачем направлена на адресу відповідача вимога про сплату, відповідно до умов пункту 11.7.1. Договору, штрафу за не надання позивачу відповідачем зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, зареєстрованих за фактом виконання умов договору № 313-С3-19.

Як зазначено судом вище, пунктом 11.7.1 Договору передбачено, зокрема, що відповідач зобов`язується надати податкову накладну, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних, а, у разі порушення даного зобов`язання, сплатити позивачу штраф у розмірі суми незареєстрованого податкового кредиту.

Відповідачем не надано витребувані позивачем податкові накладні ані позивачу, ані суду. Крім того, відповідачем не подано суду відзив, вимоги позивача не запечені. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про порушення відповідачем умов пункту 11.7.1. Договору.

Згідно з пунктом 201.16. Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивліьного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно із статтею 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 14.1.181. статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 Податкового кодексу України.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому пункту 201.11. статті 201 Податкового кодексу України, документами, платник податку несе відповідальність відповідно до Податкового кодексу України. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж, зокрема, через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

За змістом пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.4. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

При цьому, в пункті 201.10. статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Водночас, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки контролюючим органом.

Відтак, положення пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи), при цьому, покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця, однак подання такої скарги згідно з наведеною нормою, не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, відповідач, у порушення вимог пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 440099,07 грн. З огляду на викладене, у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Результат розгляду справи

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені і в статтях 7 (рівність перед законом і судом) та 13 (змагальність сторін) Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Отже, принцип змагальності не лише наділяє осіб, які беруть участь у справі, відповідними правами, але і покладає на них обов`язки подати наявні у них докази на підтвердження своїх вимог.

Принцип змагальності закріплений, зокрема, у частині 3 статті 13, частині 1 статті 76, частині 1 статті 78, частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт порушення відповідачем пункту 11.7.1. договору № № 313 С3 19, що спричинило завдання збитків позивачу на суму 440099,07 грн.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «МЕГА-БУД» (07301, Київська обл., м. Вишгород, пров. Квітковий, буд. 2-А, кв. 30, ) про стягнення збитків задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «МЕГА-БУД» (07301, Київська обл., м. Вишгород, пров. Квітковий, буд. 2-А, кв. 30, ) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35, ) 440099,07 грн. (чотириста сорок тисяч дев`яносто дев`ять гривень 07 копійок) збитків та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6601,49 грн. (шість тисяч шістсот одна гривня 49 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.07.2022.

Суддя С.О. Саванчук