ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 Справа № 917/1759/19(917/151/19)

м. Полтава

за позовною заявою Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", вул. Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ідентифікаційний код 33460268

про звернення стягнення на предмети іпотеки

Колегія суддів у складі (склад суду визначено згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021):

головуючий суддя Паламарчук В.В.

суддя Ціленко В.А.

суддя Білоусов С.М.

Секретар судового засідання Рожко О.П..

Учасники справи: згідно протоколу

Суть справи: Акціонерне товариство "Креді агріколь банк" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним Договором №2 від 12.04.2013р.

Ухвалою суду від 01.02.2019р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.02.2019р.

11.03.2019р. відповідач надав відзив на позовну заяву.

25.03.2019р. позивач надав відповідь на відзив.

02.04.2019р. відповідач надав заперечення на відповідь позивача на відзив на позовну заяву.

За ухвалою суду від 02.04.2019р. зупинено провадження у даній справі.

За ухвалою суду від 03.11.2020р. поновлено провадження у справі.

За ухвалою суду від 19.11.2020р. Господарського суду Полтавської області, матеріали справи № 917/151/19 за позовною заявою Акціонерного товариства "Креді агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 2 від 12 квітня 2013 року, передано для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" №917/1759/19, яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.11.2020р. справу №917/151/19 передано головуючому судді Паламарчуку В.В., склад колегії: за наявності.

Ухвалою суду від 18.08.2021 справу №917/1759/19(917/151/19) прийнято до розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ "Гадячсир" (справа №917/1759/19) та постановлено вказану справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

За ухвалою суду від 12.01.2022р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Явка учасників справи в судове засідання 17.05.2022р. була визнана судом необов`язковою.

Позивач та відповідач явку представників в судове засідання не забезпечили.

06.05.2022р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне:

05 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Креді Агріколь Банк, Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанк, Акціонерним товариством УКРСИББАНК, Публічним акціонерним товариством ПРАВЕКС-БАНК був укладений Договір про участь у спільному фінансуванні ТОВ Гадячсир (надалі Договір спільного фінансування).

У подальшому було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 від 19.11.2013р. до Договору спільного фінансування, Договір про внесення змін та доповнень №2 від 27.10.2014р. до Договору спільного фінансування, Договір про внесення змін та доповнень №3 від 28.11.2014р. до Договору спільного фінансування та Договір про внесення змін та доповнень №4 від 29.12.2015р. до Договору спільного фінансування.

ПАТ Правекс-Банк відповідно до Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 27.10.2014 вийшов з Договору спільного фінансування.

На виконання та в рамках Договору спільного фінансування, Банками було укладено з Боржником окремі кредитні договори.

Так, Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі Позивач) надає кредит ТОВ «ГАДЯЧСИР» шляхом укладання Кредитного договору на наступних умовах:

- Тип Кредиту: відновлювальна мультивалютна кредитна лінія з відкличними зобов`язанням.

- Загальна сума Кредиту: еквівалент 19 000 000 доларів США 00 центів.

- Строк погашення Кредиту: до 30 листопада 2016 року включно.

- Інші умови кредитування визначаються у Договорі про надання Банківських послуг №159 СL від 24.11.2011 р. (надалі Кредитний договір).

19 листопада 2013 року Договором №4 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, зокрема, збільшено ліміт кредитування, а саме: пункт 2.1.-2.2. Кредитного договору викладено в новій редакції, відповідно до якого Позивач надає Відповідачу кредит у розмірі 19 000 000,00 доларів США (ліміт кредитування) у вигляді поновлювальної кредитної лінії, а Відповідач зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за кредит та повернути його в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ Креді Агріколь Банк, АТ УКРСИББАНК, ПАТ Укрсоцбанк, ПАТ ПРАВЕКС-БАНК та ТОВ Гадячсир було укладено:

Договір іпотеки №2 від 12.04.2013, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №556 (надалі «Договір іпотеки №2»).

У подальшому було укладено Договір про внесення змін № 1 від 04.10.2013р. до Договору іпотеки №2, Договору про внесення змін № 2 від 20.11.2013р. до Договору іпотеки №2, Договір про внесення змін № 3 від 12.12.2013р. до Договору іпотеки №2, Договір про внесення змін № 4 від 25.12.2014р. до Договору іпотеки №2 та Договір про внесення змін №5 від 30.12.2015р. до Договору іпотеки №2.

У зв`язку з тим, що Відповідач повністю погасив свою кредитну заборгованість перед ПАТ «КБ «ПРАВЕКС-БАНК»», Сторони домовилися викласти Договір іпотеки №2 у новій редакції шляхом укладення Договору про внесення змін № 3 до Договору іпотеки № 2 від 12 грудня 2013 року, без участі ПАТ «КБ «ПРАВЕКС-БАНК»».

Надалі під Договором іпотеки №2, розуміється Договір іпотеки №2 в останній редакції, з врахуванням всіх змін та доповнень, внесеними до моменту подання даної Позовної заяви.

Відповідно до п.1.1. Договору іпотеки №2, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателям нерухоме майно згідно переліку.

Як зазначено в п. 1.2.1. Договору іпотеки №2, Предмет іпотеки на дату укладення даного договору за домовленістю сторін оцінений в 181 648 957 грн. 00 коп. (вартість Предмету іпотеки змінена відповідно до Договору про внесення змін №4 від 25 грудня 2014 року до Договору іпотеки №2 від 12 квітня 2013 року).

Пунктом 1.3. Договору іпотеки №2 передбачено, що іпотекою забезпечується виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Кредитними договорами, а також відшкодування витрат Іпотекодержателів, пов`язаних із пред`явленням вимог за Забезпеченими зобов`язаннями та зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання та збереження Предмету іпотеки, витрат на страхування Предмету іпотеки та інших збитків, що можуть бути завдані Іпотекодавцем порушенням умов Договору іпотеки або Забезпечених зобов`язань.

Як зазначено у п. 1.10 Договору іпотеки №2:Забезпечені зобов`язання повинні бути виконані у порядку, визначеному Кредитними договорами, тобто шляхом переказу коштів на користь відповідного Іпотекодержателя (на відповідні рахунки), таким чином щоб в кінцевому підсумку усі Іпотекодержателі отримали усі належні їм суми у повному обсязі, без зарахування зустрічних вимог та без відрахування будь-яких комісій банків кореспондентів або інших витрат, пов`язаних з переказом коштів.

Позивач зазначає, що у період з 28 листопада 2011 року по 05 березня 2015 року Позивач перерахував, а Відповідач отримав всю суму грошових коштів визначену Кредитним договором, а саме 19 000 000 доларів США.

Тобто, Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі. У той же час, Відповідач в порушення вищезазначених норм чинного законодавства України й положень Кредитного договору не виконав прийнятих на себе договірних зобов`язань, оскільки строк коли Відповідач за будь-яких обставин повинен був припинити користуватися кредитними коштами та виконати всі боргові зобов`язання за такою послугою настав 30 листопада 2016 року.

Наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем підтверджується.

- меморіальними ордерами (додаток № 9)

- Розрахунком заборгованості від 07.08.2018 року.

З огляду на вищевикладене у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем, яка з урахуванням процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів становить:

Станом на 07.08.2018 року загальна заборгованість у розмірі 13 830 944,95 дол.США (загальна сума боргу за траншами у доларах США) = 15 845 753,45 2 014 808,50*(пеня нарахована за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди) та 371 743 963,01 грн. = 317 078 732,86 (загальна сума боргу по траншам у гривні) + 54 665 230,15 (*пеня, яку вирахувано від заборгованості у доларах).

Прострочена заборгованість за основним боргом - 187 258 302,65 (сто вісімдесят сім мільйонів двісті п`ятдесят вісім тисяч триста дві) грн. 65 коп. та 11 000 000 (одинадцять мільйонів) доларів США 00 центів.

Прострочена заборгованість за процентами 2 830 944,95 (загальна заборгованість по всім відсоткам у доларах США) та 93 867 115,50 (загальна заборгованість по відсоткам у гривні)

Пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів 90 618 544,86 (загальна заборгованість по пені по двох розрахунках).

Відповідно до п. 4.1.1. Договору іпотеки, Іпотекодержателі мають право звернення стягнення на Предмет іпотеки: ...у разі невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання за Кредитними договорами, виконання яких забезпечується іпотекою за цим Договором.

Відповідно до п. 4.1.6. Договору іпотеки:

Іпотекодержателі розпочинають звернення стягнення на предмет Іпотеки, якщо ними прийнято Рішення про Звернення Стягнення та протягом тридцяти календарних днів з моменту належного надіслання Іпотекодержателями Іпотекодавцю письмового повідомлення про порушення Забезпечених зобов`язань, Іпотекодавцем не буде виконано вимогу про усунення порушень або виконання порушених Забезпечених зобов`язань та або умов цього Договору.

Повідомлення про порушення підписується Іпотекодержателями, які прийняли Рішення про Звернення Стягнення за цим Договором….

10 жовтня 2016 року ПАТ Креді Агріколь Банк, ПАТ Укрсоцбанк, АТ УКРСИББАНК спільно прийняли Рішення про Звернення Стягнення, відповідно до якого банки підтверджують факт невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань та суми заборгованостей за Кредитними договорами та вирішили звернути стягнення на Предмети іпотек.

На підставі даного Рішення про Звернення Стягнення, банки 10 листопада 2016 року спільно направили Відповідачу Повідомлення в порядку ст. 35 ЗУ Про іпотеку про порушення забезпечених зобов`язань за всіма укладеними договорами іпотеки, зокрема, вих. № 33-21/52437 від 10.11.2016;

У Повідомленні про порушення забезпечених зобов`язань зазначалось про невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Кредитними договорами щодо повернення суми кредитів, процентів за користування кредитом і пені та вимагалось від Відповідача протягом 30-денного строку усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість.

У Повідомленнях банки також вказали, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цих вимог, банки будуть вимушені розпочати процедуру звернення стягнення на Предмет іпотеки.

15 грудня 2016 року Відповідач отримав Повідомлення про порушення забезпечених зобов`язань. Тобто, Відповідач мав погасити прострочену заборгованість до 15 січня 2017 року.

Проте, у зазначений строк зобов`язання не були виконані Відповідачем, а отже Позивач має право ініціювати процедуру звернення стягнення на Предмет іпотеки.

У п. 4.2. Договору іпотеки зазначено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватися на підставі:

4.2.1. Рішення суду;

4.2.2. Виконавчого напису нотаріуса;

4.2.3. Позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та вимог законодавства України;

4.2.4. На інших, передбачених законодавством України підставах.

Враховуючи викладене, позивач просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (місцезнаходження: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Будька, буд. 47, ) перед Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (ідентифікаційний код: 1436157, місцезнаходження: Україна, 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4) за Договором № 159 СL від 24.11.2011 року про надання кредиту у формі кредитної лінії у розмірі 13 830 944,95 (тринадцять мільойнів вісімсот тридцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) доларів США 95 центів та 371 743 963,01 (триста сімдесят один мільйон сімсот сорок три тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн. 01 копійок звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2 від 12 квітня 2013 року, укладеним між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАДЯЧСИР» (місцезнаходження: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Будька, буд. 47, код за ) та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (місцезнаходження: 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, код за ), ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСОЦБАНК» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код за ), ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСИББАНК» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, код за ) посвідченим приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі за №556.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 572 та частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 Закону України Про іпотеку передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотекодавець- особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання;

Статтею 3 Закону України Про іпотеку встановлено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про іпотеку, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020р. (колегія суддів: Паламарчук В.В. - головуючий, Ціленко В.А., Ореховська О.О.), серед іншого, відкрито провадження у справі №917/1759/19 про банкрутство ТОВ "Гадячсир". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Гадячсир". Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Боярчукова Сергія Григоровича. Вирішено інші процедурні питання.

03.06.2020р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет господарським судом Полтавської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ідентифікаційний код 33460268), № 64880.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2020р. (колегія суддів: Здоровко Л.М. - головуючий, Лакіза В.В., Плахов О.В.) апеляційну скаргу ТОВ "Альміра" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020р. у справі №917/1759/19 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.02.2021р. ухвалу Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2020р. у справі №917/1759/19 залишено без змін.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

АТ Креді агріколь банк" заявлено кредиторські вимоги до ТОВ Гадячсир в яких просив визнати вимоги на загальну суму 824 917 145,56 грн., з яких вимоги у розмірі 273 445 996,35 грн. - забезпечені заставою на підставі кредитного договору № 159 CL від 24.11.2011р. та, зокрема, укладеного в його рамках Іпотечним договором №2 від 12.04.2013.

Ухвалою суду від 25.01.2022 визнано частково кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Креді агріколь банк" (ідентифікаційний номер: 14361575, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4) (вхід. №1206/20 від 06.07.2020 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в сумі 574 118 928,55 гривень, з яких: вимоги забезпечені заставою на суму 273 445 996,35 грн., 300 672 932,20 грн. - вимоги не забезпечені заставою, 4204,00 грн. - судових витрат. В іншій частині кредиторські вимоги - відхилено.

Отже, питання виконання зобов`язань ТОВ Гадячсир перед АТ Креді агріколь банк за іпотечним договором від № 2 від 12.04.2013 вирішено в межах справи №917/1759/19 про банкрутство ТОВ Гадячсир шляхом розгляду кредиторської вимоги АТ Креді агріколь банк.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства.

Системний аналіз Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі. Щодо боржника норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні у порівнянні з іншими нормами чинного законодавства.

Законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами ЦК України та Закону України Про іпотеку, підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, і застосовуються коли боржник (відповідач) перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Частиною третьою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство. Частинами другою, третьою, шостою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленим цією статтею. Заява кредитора, в тому рахунку має містити розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені), виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника та їх обґрунтування, відомості про наявність заставного

майна боржника, яке є забезпеченням вимог, документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника, докази сплати судового збору, надсилання заяви боржнику і розпоряднику майна. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Тобто, задоволення вимог кредиторів, в тому числі забезпечених заставою майна боржника, з дня відкриття провадження у справі про банкрутство, може відбуватися лише у спосіб та через застосування процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства в межах провадження у справі про банкрутство такого боржника.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи діє мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ Гадячсир, протягом якого заборонено звернення стягнення на предмет іпотеки, а також те, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову АТ Креді агріколь банк про звернення стягнення на майно ТОВ Гадячсир, яке є предметом іпотеки слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, сплачений позивачем за подання даної позовної заяви, слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 191, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 27.05.2022р.

Головуючий суддя В.В. Паламарчук

Суддя В.А. Ціленко

Суддя С.М. Білоусов