РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2022Справа № 910/21465/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент"

до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про розірвання договору та стягнення 350 000,00 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Токарєва К.К.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про розірвання договору №22 купівлі-продажу майнових прав від 17.08.2020 та повернення грошових коштів у розмірі 350 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.02.2022.

25.01.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.02.2022 залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичної осіб, та відкладено підготовче засідання на 02.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 02.03.2022, не відбулося з об`єктивних причин, які не залежали від суду.

Ухвалою суду від 07.04.2022 призначено підготовче засідання на 18.05.2022.

11.05.2022 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті спору.

У зв`язку із перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відпустці, ухвалою суду від 13.05.2022 призначено підготовче засідання на 01.06.2022.

01.06.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Протокольною ухвалою суду від 01.06.2022 відкладено підготовче засідання на 15.06.2022.

Протокольною ухвалою суду від 15.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2022.

27.06.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 29.06.2022 суд заслухав вступне слово представника відповідача та третьої особи, який заперечував проти позовних вимог.

Суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представника відповідача та третьої особи як щодо досліджених доказів, так і по суті заперечень проти позовних вимог.

У судовому засіданні 29.06.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" (покупець), за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2020-07-13-000004-b від 04.08.2020, було укладено договір №22 купівлі-продажу майнових прав, які випливають з цінних паперів.

Відповідно до п. 1.1 договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, що випливають з цінних паперів простих іменних акцій AT "Мотор Січ", UA, в кількості 350 одиниць, обіг яких зупинено (майнові права), які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, в тому числі після відновлення обігу цінних паперів, які обліковуються в Депозитарній установі АБ "Укргазбанк" на депозитарному рахунку у цінних паперах 300996-UA30004193, та які включають: право звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень власника майнових прав, які випливають з цінних паперів, обіг яких зупинено, (майнові права), наведеними у додатку №1 до цього договору (цінні папери); право набути у власність гроші та/або майно, в тому числі цінні папери після відновлення їх обігу, на підставах, що пов`язані із здійсненням продавцем операцій з цінними паперами, укладенням відповідних договорів; права кредитора за майновими правами (зокрема, права вимоги застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги, які випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, права, які випливають з мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів тощо), які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність, зміну або зупинення обігу; право отримання грошових коштів/відшкодування за наслідками будь-яких операцій. Цінними паперами внаслідок порушення вимог закону при здійсненні господарської діяльності вчинення кримінальних правопорушень; інші права, що пов`язані або випливають із майнових прав.

Згідно п. 1.2 договору, покупець сплачує продавцю за майнові права грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору (п. 1.3).

Відповідно до п. 1.4 договору, сторони цим погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання продавцем шляхом продажу майнових прав, визначених у даному договорі, покупцю.

Сторони цим визнають, що жодне з положень цього договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на виконання цього договору, не вважаються та не можуть вважатися фінансуванням продавця покупцем, а даний договір не є та не може вважатися договором факторингу (п. 1.5 договору).

Згідно п. 2.3 договору, покупець підписанням цього договору підтверджує, що він розуміє (усвідомлює) характер майнових прав, що переходять до покупця за цим договором, повідомлений про всі права третіх осіб, які виникають з майнових прав, усвідомлює, погоджується та приймає усі ризики, пов`язані із таким переходом, у тому числі ризики того, що покупець у майбутньому не зможе отримати жодних коштів або майна, в тому числі цінних паперів, за майновими правами.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що продавець зобов`язується сприяти покупцю у реалізації ним прав, які входять до складу майнових прав за цим договором. При цьому всі витрати, пов`язані із таким сприянням, несе покупець, покупець відшкодовує у повному обсязі усі витрати продавця пов`язані із таким сприянням.

Відповідно до п. 3.1 договору, сторони домовилися, що за продаж майнових прав за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти у розмірі 350 000 грн без ПДВ (ціна договору). Ціна договору сплачується покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2020-07-13-000004-b від 04.08.2020, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець.

Покупець підписанням цього договору підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом майнових прав, усвідомлює та погоджується із обсягом та специфікою майнових прав, які ним набуваються за цим договором, тим, що покупець може не отримати на підставі набутих за цим договором майнових прав жодних коштів, майна, в тому числі цінних паперів, або інших благ, які покупець очікував потенційно отримати, укладаючи цей договір (п. 5.2 договору).

Згідно п. 5.3 договору, підписанням цього договору покупець підтверджує та гарантує отримання усіх необхідних рішень та погоджень уповноважених органів управління та контролю покупця, а також органів державної влади на укладення та виконання цього договору, підтверджує отримання усіх необхідних згод на поширення персональних даних представників покупця. Покупець самостійно несе ризики, пов`язані із порушення зазначених у цьому договорі гарантій та запевнень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний договір є невиконуваним, оскільки позивач не може набути у власність майнові права, а отже договір не призведе до реального його виконання. Окрім того, відповідач жодним чином не сприяє позивачу в отриманні майнових прав, чим порушує умови договору. З огляду на зазначене позивач просить розірвати договір та повернути сплачені за договором кошти.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що договором не передбачено право на його розірвання в односторонньому порядку, а на момент звернення до суду договір є повністю виконаний та втратив свою дію. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не доведено істотного порушення умов договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

За змістом зазначеної норми розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір.

Отже, перш ніж розглядати по суті заявлену у справі вимогу про розірвання договору господарському суду належить пересвідчитись, шляхом встановлення відповідних обставин та оцінки пов`язаних з цим доказів зі справи, у чинності такого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 у справі №910/16750/18, від 12.05.2020 у справі №911/991/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Умовами договору передбачено, що майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.

Предметом спірного договору є майнові права, що випливають з цінних паперів простих іменних акцій AT "Мотор Січ", UA, в кількості 350 одиниць, обіг яких зупинено, (майнові права), які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, в тому числі після відновлення обігу цінних паперів, які обліковуються в Депозитарній установі АБ "Укргазбанк" на депозитарному рахунку у цінних паперах 300996-UA30004193

Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами щодо майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому, які виникають тоді, коли настали певні, але не всі юридичні передумови, необхідні та достатні для набуття речового права (схожий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №761/5156/13-ц).

Тобто, із наведеного вбачається, що позивач укладаючи спірний договір набув у власність майнові права на акції, обіг яких на момент укладення договору зупинений, але в майбутньому обіг може бути відновлений.

Окрім того, укладаючи спірний договір сторони погодили, що покупець усвідомлює (розуміє) характер майнових прав, які переходять до нього у власність, та погоджується та приймає усі ризики, пов`язані із переходом права власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін за спірним договором є виконаними.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З огляду на закінчення строку дії договору, суд не вбачає підстав для розірвання договору купівлі-продажу майнових прав.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зазначаючи про істотність порушення прав позивача, останній вказує, що не зможе отримати майнові активи у власність, оскільки договір купівлі-продажу майнових прав не може бути достатнім для реєстрації майна у власність.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження неможливості зареєструвати майнові права, які передані за спірним договором, до матеріалів справи позивачем не додані.

Саме лише посилання на неможливість реєстрації права власності на майнові права не є достатність доказом істотності порушення прав позивача.

Таким чином, позивачем не доведено наявності істотного порушення договору другою стороною.

Окрім того, позивачем не надано належним та допустимих доказів на підтвердження порушення прав позивача.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про розірвання договору та стягнення 350 000,00 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.07.2022.

Суддя Н.І. Зеленіна