РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2022Справа № 910/2105/22

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (Україна, 01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, буд. 7; ідентифікаційний код: 31563803)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" (Україна, 02094, м. Київ, вул. Попудренка, буд. 52, офіс 21; ідентифікаційний код: 38371471)

про стягнення 50 707,56 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" (далі - відповідач) про стягнення 50 707,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено зобов`язання щодо повернення об`єктів оренди за Договором оренди № 273/06-21 від 04.06.2021, у зв`язку з чим на підставі п. 10.5 вказаного договору та ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі подвійної щомісячної плати за користування майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано судом малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

Будь-яких заперечень від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: Україна, 02094, м. Київ, вул. Попудренка, буд. 52, офіс 21.

На зазначену адресу, а також додатково на адресу: 02094, м. Київ, вул. Попудренка, 26, кв. 46, вказану позивачем у позовній заяві, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 15.02.2022 з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.

Втім, поштові відправлення, адресовані відповідачу, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 15.02.2022, відповідно до повідомлень підприємства поштового зв`язку були повернуті через відсутність адресата за вказаними адресами.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

За приписами частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 15.02.2022 про відкриття провадження у справі № 910/2105/22 була оприлюднена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 18.02.2022.

З урахуванням викладеного, за висновком суду, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та останньому були створені достатні умови для реалізації ним своїх процесуальних прав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" (орендар) було укладено Договір оренди № 273/06-21 (далі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування (оперативну оренду) майно, найменування, перелік та вартість якого з урахуванням індексації визначено у загальних специфікаціях (додаток №1), які є невід`ємною частиною цього договору.

Конкретний перелік обладнання, що складає об`єкт оренди, та його кількість, що передається в оперативну оренду, вказується в Акті приймання-передачі (видачі), який підписується сторонами під час передачі об`єкта оренди орендодавцем орендарю на складі орендодавця (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами акта приймання-передачі (видача) об`єкта оренди, за яким об`єкт оренди передається у користування орендарю.

У пункті 3.1 Договору визначено, що орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди орендодавцю на склад не пізніше останнього робочого дня перед датою, яка вказана в Додатковій угоді до Договору як строк дії Договору, якщо інше не передбачено цим Договором, Додатковою угодою до нього або нормами цивільного законодавства. У разі несвоєчасного повернення орендарем елементів опалубки з оренди, орендодавець має право нарахувати штраф за своєчасно неповернуті з оренди елементи опалубки, розрахований за умовами п. 3.4.1 Договору.

Датою повернення об`єкту оренди вважається дата підписання акту повернення (п. 3.5 Договору).

Згідно пунктів 7.1, 7.3 Договору за користування об`єктом оренди орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцю орендну плату. Ставка орендної плати на місяць вказується у Додатковій угоді до цього договору, підписаній сторонами. Розмір чи ставку орендної плати може бути змінено у порядку та на умовах, визначених цим договором. При застосуванні у цьому договорі терміну "орендна плата" розуміється місячна орендна плата з урахуванням її індексації та з урахуванням ПДВ з розрахунку 30 (тридцять) днів на місяць. Розмір орендної плати визначається за ставкою, визначеною у Додатковій угоді до Договору - у відсотках від сукупної вартості майна - об`єкта оренди (ціна кожної одиниці вказана у специфікаціях до Договору), переданого орендарю в оренду за Актом (актами) приймання-передачі в оренду (WZ). При більшій або меншій кількості днів в місяці орендна плата збільшується або зменшується відповідно на кількість днів у відповідному місяці користування об`єктом оренди. При цьому день передачі об`єкта оренди та день повернення об`єкта оренди вважаються одним днем.

Початком оплачуваного періоду за Договором є дата одержання об`єкта оренди орендодавцем (дата підписання Акту приймання-передачі (видача) об`єкта оренди. Закінченням оплачуваного періоду по оренді за Договором є дата підписання акту повернення об`єкта оренди (п. 7.5 Договору).

Відповідно до пункту 10.4 Договору орендодавець має право відмовитися від Договору оренди в односторонньому порядку і вимагати повернення об`єкта оренди у разі прострочення орендарем виконання грошових зобов`язань за Договором. У разі відмови орендодавця від Договору, Договір є розірваним з моменту відправлення орендодавцем орендареві повідомлення орендодавця про відмову від Договору.

У випадку, передбаченому пунктом 10.4 цього Договору, орендар зобов`язаний негайно, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання Договору, повернути об`єкт оренди в нормальному технічному стані, який обумовлений положеннями цього Договору. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкту оренди, орендодавець має право нарахувати орендарю неустойку в розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення (п. 10.5 Договору).

За Актом прийому-передачі № WZ-12 544/UA від 09.06.2021 позивачем передано, а відповідачем прийнято у користування майно (елементи опалубки) у кількості 580 шт.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі № 910/20686/21 встановлено, що за період червень - листопад 2021 року користування майном орендодавцем нараховано орендарю плату за користування у сумі 143 126,18 грн, натомість надані послуги оплачені частково у сумі 22 362,71 грн, у зв`язку з чим стягнуто з орендаря 120 763,47 грн заборгованості у вигляді вартості наданих послуг з оренди елементів опалубки, що залишилась неоплаченою.

Вимогою № 194/1 від 01.11.2021 орендодавець повідомив орендаря про розірвання Договору з 01.12.2021 внаслідок односторонньої відмови орендодавця від Договору та вимагав сплатити заборгованість і повернути з оренди елементи опалубки у строк до 30.11.2021.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що на його вимогу відповідач так і не повернув об`єкт оренди, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача неустойку у вигляді подвійного розміру орендної плати за грудень 2021 року в сумі 50 707,56 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 759 ЦК України, яка кореспондується зі статтею 283 ГК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (стаття 763 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

За встановленими обставинами справи, відповідач, підписавши Договір та Акт прийому-передачі № WZ-12 544/UA від 09.06.2021, прийняв у строкове користування елементи опалубки (майно) у кількості 580 шт.

Прийняття майна в оренду зумовлює виникнення обов`язків, зокрема, зі сплати орендних платежів та повернення орендованого майна у встановлений строк.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України та статті 216 ГК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Законодавець у частині першій статті 614 ЦК України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача, відповідно до частини другої статті 785 ЦК України, такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення.

Неустойка за частиною другою статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Отже, відповідно до статті 614 ЦК України для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 цього Кодексу, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Тобто потрібно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Наведений правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Частина перша статті 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із вимогою № 194/1 від 01.11.2021, у якій, з-поміж іншого, повідомив останнього про розірвання Договору з 01.12.2021. Відповідач вказану вимогу отримав 02.11.2021.

За змістом пункту 10.4 Договору, у разі відмови орендодавця від Договору, Договір є розірваним з моменту відправлення орендодавцем орендареві повідомлення про відмову від Договору.

Відтак, Договір є розірваним з 02.11.2021, оскільки момент його розірвання пов`язаний із датою відправлення орендодавцем орендареві повідомлення про відмову від Договору. Натомість вказавши у вимозі до орендаря про розірвання Договору з 01.12.2021, орендодавець фактично змінив умови Договору, що не узгоджується ані з положеннями Договору, ані з приписами законодавства.

Пункт 10.5 Договору зобов`язує орендаря повернути об`єкт оренди не пізніше 5 робочих днів з моменту розірвання Договору.

Поряд із цим, обставини справи свідчать про те, що позивач продовжив строк виконання зобов`язання з повернення майна до 30.11.2021.

Матеріали справи не містять підписаного сторонами акту про повернення об`єкта оренди, що свідчить про те, що відповідач продовжує користуватись орендованим майном після припинення Договору.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за найм майна за час прострочення його повернення з орендного користування є обґрунтованою.

За висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеними в постанові від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19, частина друга статті 785 ЦК України є особливим заходом цивільної відповідальності (неустойкою), яка визначається в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму та має певну специфіку у застосуванні щодо непоширення на неї скороченого строку позовної давності відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки дія такої санкції поширюється на весь час неправомірного користування майном, а також щодо незастосування до неї положень статті 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій по закінченню 6 місяців, оскільки частиною другою статті 785 ЦК України передбачено інше (дію санкції на весь період неправомірного користування майном).

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму, не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном з 01.12.2021 по 31.12.2021, суд встановив, що позивачем включено у розрахунок суму податку на додану вартість у розмірі 4 225,63 грн.

У зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача за період прострочення повернення об`єкта оренди без включення податку на додану вартість до суми орендної плати, яка визначена умовами Договору.

За підрахунком суду, розмір неустойки склав 42 256,30 грн.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 42 256,30 грн неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 067,50 грн. Решта сплаченого судового збору у розмірі 413,50 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Житлопромбуд" (Україна, 02094, м. Київ, вул. Попудренка, буд. 52, офіс 21; ідентифікаційний код: 38371471) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна" (Україна, 01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, буд. 7; ідентифікаційний код: 31563803) 42 256 (сорок дві тисячі двісті п`ятдесят шість) грн 30 коп неустойки та 2 067 (дві тисячі шістдесят сім) грн 50 коп судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 413,50 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ульма Опалубка Україна".

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.07.2022

Суддя О.В. Нечай