ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022м. ДніпроСправа № 904/453/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Управління каналу ДНІПРО-ДОНБАС, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "РАЙВОДОКАНАЛ" Новомосковського району, м. Перещепине, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про надання платних послуг з подачі води Управлінням каналу Дніпро-Донбас на комунальні потреби № У-19/3 від 08.02.2021 у загальному розмірі 1 888 578,41 грн.

Представники:

від позивача: Кучерук А.В., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Управління каналу ДНІПРО-ДОНБАС звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємство "Райводоканал" Новомосковського району про стягнення заборгованості за договором про надання платних послуг з подачі води Управлінням каналу Дніпро-Донбас на комунальні потреби № У-19/3 від 08.02.2021 у загальному розмірі 1 888 578,41 грн., з яких 1 584 730,24 грн. - основна заборгованість, 186 862,52 грн. - пеня, 82 880,77 грн. - інфляційні нарахування, 34 104,88 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 01.03.2022 о 15:00 год.

Підготовче засідання 01.03.2022 не відбулось у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2022 відкладено підготовче засідання по справі №904/453/22, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання буде повідомлено сторін додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2022 призначено підготовче засідання на 05.05.2022 о 11:40 год.

У призначене підготовче судове засідання 05.05.2022 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.20221 продовжено строк розгляду підготовчого провадження в межах розумного строку та підготовче судове засідання відкладено на 07.06.2022 о 11:40 год.

18.05.2022 від представника позивача до суду надійшла заява вих.№ 383 АБ/вих. від 17.05.2022 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

24.05.2022 від представника позивача до суду надійшла заява вих.№ 383 АБ/вих. від 23.05.2022 про долучення доказів до матеріалів справи.

У призначене підготовче судове засідання 07.06.2022 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні 07.06.2022 позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2022 о 10:30год.

У призначене судове засідання 05.07.2022 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

На адресу Господарського суду Дніпропетровської області повернулися конверти з ухвалами суду, які належним чином направлялися на юридичну адресу відповідача, з відміткою поштового відділення "закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Згідно з ч. 7 ст.120, п. 5 ч. 6 ст.242 ГПК України судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Отже, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем є наслідками діяння (бездіяльності) останнього щодо її належного отримання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами суду про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчого засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, на електронну адресу Відповідача - , яка зазначена в позовній заяві Позивачем, були відправлені ухвали суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, та долученні до матеріалів справи.

Отже відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 05.07.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН:

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання платних послуг з подачі води Управлінням каналу Дніпро-Донбас на комунальні потреби № У-19/3 від 08.02.2021, а саме в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

08.02.2021 між Управлінням каналу Дніпро-Донбас (далі - Виконавець, Позивач) та Комунальним підприємством "Райводоканал" Новомосковського району (далі - Замовник, Відповідач) укладено договір №У-19/3 про надання платних послуг на подачу води Управлінням каналу Дніпро-Донбас на комунальні потреби (далі - Договір).

Відповідно до розділу І договору, виконавець зобов`язався надати замовнику платні послуги з подачі води до точки водозабору замовника (V підйом, ПК 1079+00) на комунальні потреби. Точкою водозабору замовника, згідно акту розмежування (додаток №1 до Договору) є його насосна станція, яка розташована в санітарній зоні І поясу каналу Дніпро-Донбас , якою замовник забирає воду з V-го підйому каналу і перекачує для своїх потреб.

Згідно пункту 1.1. Договору, Виконавець зобов`язався своєчасно, та в повному обсязі забезпечити безперебійну подачу води Замовнику.

Пунктом 1.2. Договору, Замовник зобов`язався своєчасно, та в повному обсязі, згідно договірної ціни, здійснювати оплату вартості послуг з подачі води відповідно до фактично отриманих обсягів води, в порядку та на умовах цього Договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, за послуги з подачі води на комунальні потреби Замовник здійснює оплату за Договірною ціною, розрахованою у відповідності до "Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетних установ, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України", затвердженого виказом Міністерства екології та природних ресурсів, Міністерства економічного розвитку і торгівлі, міністерства фінансів України №544/156/1130 25.12.2013р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №163/24940 25.01.2014р. Ціна попередньо узгоджується з замовником, підписується сторонами, скріплюється їх печатками та є невід`ємною складовою частиною даного договору (Додаток №3 до Договору "Протокол узгодження Договірної ціни").

Додатком №3 до договору №У-19/3 від 08.02.2021 протокол узгодження договірної ціни послуг з подачі води на комунальні потреби до договору №У-19/3 від 08.02.2021 сторони встановили, що станом на 01.01.2021 ціна 1 м3 води по договору складає 1,9225 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.3. Договору, визначено, що Виконавець зобов`язаний не пізніше 10-го числа розрахункового місяця (розрахунковим місяцем за згодою сторін визначається перший місяць, що настав після місяця, за який здійснюється розрахунок) надати Замовнику рахунок на оплату остаточної вартості наданих послуг та акт виконаних робіт (наданих послуг) (Додаток №5 до Договору-зразок форми); Замовник зобов`язаний на протязі 10-ти календарних днів після одержання рахунку та Акту виконаних робіт (наданих послуг), здійснити остаточний розрахунок за фактично спожиті (надані) послуги з подачі води

Відповідно до пункту 3.4. Договору, підставою для розрахунків за фактично надані послуги з подачі води Замовнику є двосторонній акт подачі-приймання обсягів води, акт виконаних робіт (наданих послуг) викладені і підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, та рахунок на оплату остаточної вартості наданих послуг.

Замовник зобов`язаний у встановлені дійсним договором терміни оплачувати Виконавцю вартість послуг з подачі фактично забраних з V-го підйому каналу (ПК 1079+00) обсягів води згідно договірної ціни (пункт 4.4.3. Договору).

Пунктом 5.1. Договору визначено, що Договір діє на умовах ч.3 ст.631 Цивільного Кодексу України, згідно якої фактичні правовідносини між сторонами розпочинаються з 01.01.2021 року, а датою юридичного оформлення вважається дата з моменту підписання Сторонами. Договір набуває чинності з 01.01.2021 року та діє до 31 грудня 2021 року. Після закінчення строку Договору обов`язок Замовника сплачувати заборгованість зберігає чинність, згідно законодавства України, до повного погашення заборгованості.

На виконання умов Договору у період з січня по липень 2021 року Виконавцем було надано Замовнику воду в об`ємі 854 961 м3, що підтверджується актами подачі-приймання обсягів води та відповідними актами викопаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 1 884 730,24 грн:

- відповідно до рахунку № 5 від 28.02,2021 Позивачем було надано послуг на суму 382 866,01 грн; акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2021/02/5 та відповідний акт подачі-приймання обсягів води були отримані та підписані Відповідачем 28.02.2021;

- відповідно до рахунку № 11 від 31.03.2021 Позивачем було надано послуг на суму 342 158,57 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2021/03/6 та відповідний акт подачі-приймання обсягів води були отримані та підписані Відповідачем 31.03.2021;

- відповідно до рахунку № 26 від 30.04.2021 Позивачем було надано послуг на суму 350

382,24 грн., акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2021/04/11 та відповідний акт подачі-приймання обсягів води були отримані та підписані Відповідачем 30.04.2021;

- відповідно до рахунку № 37 від 31.05.2021 Позивачем було надано послуг на суму 333

034,88 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2021/05/9 та відповідний акт подачі-приймання обсягів води були отримані та підписані Відповідачем 31.05.2021;

- відповідно до рахунку № 51 від 30.06.2021 Позивачем було надано послуг на суму 351

641,78 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2021/06/8 та відповідний акт подачі-приймання обсягів води були отримані та підписані Відповідачем 30.06.2021;

- відповідно до рахунку № 68 від 30.07.2021 Позивачем було надано послуг на суму 124

646,76 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2021/07/13 та відповідний акт подачі-приймання обсягів води були отримані та підписані Відповідачем 30.07.2021.

Таким чином, на оплату наданих послуг з подачі води Позивачем були виставлені на оплату Відповідачу відповідні рахунки на загальну суму 1 884 730,24 грн.

Платіжним дорученням від 11.06.2021 року № 23 Відповідачем було частково сплачено лише 300 000,00 грн., чого недостатньо навіть для погашення заборгованості по першому виставленому рахунку № 5 від 28.02.2021 (послуга з подачі води на комунальні потреби за січень-лютий 2021 року на суму 382 866,01 грн.), а загальна заборгованість Відповідача за Договором від 08.02.2021 року № У-19/3 становить 1 584 730,24 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача до суду для захисту свого порушеного права.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг.

Щодо стягнення суми основного боргу

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг з поставки води, є підставою для задоволення вимог про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 1 584 730,24 грн.

Щодо стягнення суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 договору, сторони визначили, що за порушення термінів оплати послуг, що надаються, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Позивачем надано розрахунок пені за загальний період з 11.03.2020 по 28.01.2022 (по кожному рахунку окремо з урахуванням часткової оплати) розмір якої склав 186 862,52 грн.

Перевіркою наданих позивачем розрахунку пені судом встановлено, її відповідність вимогам договору, закону та арифметичну правильність. Тому позовні вимоги в частині стягнення пені визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 34 104,88 за загальний період з 11.03.2021 по 28.01.2022 та інфляційних втрат у загальному озмірі 82 880,77 грн. за загальний період з березня.2021 по січень 2022 (по кожному рахунку окремо).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунки, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є вірними та підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 28 328,68 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача правничу допомогу в розмірі 25 826,80 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п., п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: позивачем здійснено звернення до суду щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу одночасно із зверненням до суду з позовною заявою.

Як убачається з матеріалів справи, в підтвердження витрат, які Управління каналу Дніпро-Донбас сплатило в зв`язку з розглядом даної справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, надано наступні документи:

- копію договору №4СС (судова справа) АБ/2021 про представництво інтересів в судових інстанціях по справі №904/453/22 від 18.02.2022;

- копія акту №4СС від 18.02.2022 приймання - передачі юридичних послуг до договору;

- копія калькуляції вартості послуг, наданих Управлінню каналу Дніпро - Донбас згідно договору №4СС (судова справа) АБ/2021 від 18.02.2022;

- копія ордеру серія АЕ № 1069715 від 03.02.2022;

- копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №4379 від 05.07.2019 адвоката Кучерук А.В.

Згідно з п. 4.2 договору №4СС (судова справа) АБ/2021 про представництво інтересів в судових інстанціях по справі №904/453/22 від 18.02.2022, сторони визначили, що загальна вартість юридичних послуг за представництво виконавцем в суді першої інстанції замовника по судовій справі №904/453/22 складає - 25 826,80 грн. без ПДВ.

При цьому вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна калькуляція від 18.02.2022 вартості послуг згідно договору №4СС (судова справа) АБ/2021 від 18.02.2022:

№ п/пНайменування послуг, основні характеристики Одиниця виміруЦіна одиниці, грн.КількістьВартість грн.
1. Опрацювання пакета первинних та інших документів в розрізі взаємовідносин управління каналу Дніпро-Донбас з Комунальним Комунальним підприємством "Райводоканал" Новомосковського району про стягнення дебіторської заборгованості за договором від 08.02.2021 року №У-19/3 на предмет його достатності (з урахуванням судової практики в подібних спорах) для ефективного стягнення заборгованості і штрафних санкцій;год.900,0021800,00
2. Надання попередньої юридичної консультаціїгод.250,001250,00
3. Аналіз актуальної судової практики для підготування правової позиції щодо стягнення з Комунального підприємства "Райводоканал" Новомосковського району на користь управління каналу Дніпро-Донбас дебіторсько заборгованості за 2021-й рік, штрафних санкцій, інфляційних втрат за весь час прострочення, а також трьох процентів річних, що виникли внаслідок невиконання договору від 08.02.2021 № У-19/3год.900,0043600,00
4. Написання і направлення досудової вимоги Комунальному підприємству "Райводоканал" Новомосковського району про сплату дебіторської заборгованості за договором від 08.02.2021 року № У-19/3год.900,0032700,00
5. Розрахунок штрафних санкцій, інфляційних втрат за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання Комунальним підприємством "Райводоканал" Новомосковського району в рамках Договору від 08.02.2021 року № У-19/3 укладеного із управління каналу Дніпро-Донбасгод.900,0043600,00
6. Написання проекту позовної заяви про стягнення з Комунального підприємства "Райводоканал" Новомосковського району на користь управління каналу Дніпро-Донбас дебіторської заборгованості за 2021-й рік за Договором від 08.02.2021 року № У-19/3, штрафних санкцій, інфляційних втрат за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання; Підготування матеріалів позовної заяви (розрахунок судового збору за звернення до господарського суду, виготовлення комплекту позовної заяви і доданих до неї документів для суду та учасників справи). Направлення позовної заяви учасникам справи і до Господарського суду Дніпропетровської області.год.900,0087200,00
7. Представництво інтересів УКДД у Господарському суді Дніпропетровської області в рамках господарської справи за позовною заявою управління каналу Дніпро-Донбас до Комунального підприємства "Райводоканал" Новомосковського району про стягнення дебіторської заборгованості по договору № У-19/4 від 01.04.2020 р., штрафних санкцій, інфляційних втрат за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання. Підготовка заперечень на відзив, подання доказів.год.1889,2046 676,80
Всього год/грн.. 26 25 826,80

Пунктом 4.3.1. Договору, визначено, що оплата здійснюється на підставі актів приймання-передачі наданих юридичних послуг і виставлено виконавцем рахунки шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в національній валюті України - гривні.

Наявний в матеріалах справи акт №4СС від 18.02.2022 приймання - передачі юридичних послуг до договору про представництво інтересів в судових інстанціях по справі №904/453/22 №4СС АБ/2021 від 18.02.2022. на суму 25 826,80 грн. містять детальний опис наданих юридичних послуг, який відповідає зазначеній вище калькуляції.

Суд звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18 ).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також доведеність таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Суд зазначає, що написання та направлення досудової вимоги відповідачу клієнта не є обов`язковою умовою для стягнення заборгованості за договором № У-19/3 від 08.02.2022. Таким чином, послуги, пов`язані із написанням та направленням досудової вимоги відповідачу на суму 2700 грн. не були неминучими. Отже, не підлягають розподілу у цій частині.

Крім того, суд не розподіляє витрати позивача, пов`язані із надання попередньої консультації та аналізом актуальної судової практики для підготування правової позиції щодо стягнення з відповідача дебіторської заборгованості за 2021-й рік, штрафних санкцій, інфляційних витрат, 3% річних, оскільки ці послуги є складовою підготовки позовної заяви, а кількість часу, заявлена адвокатом для написання позову та проведення розрахунків суми боргу з урахуванням штрафних санкцій та інфляційних втрат і 3% річних достатня для проведення в тому числі дій, витрати на які не розподіляються на користь позивача.

З огляду на наведене, підлягають розподілу витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 19 276,80 грн.,

Враховуючи задоволення позову на відповідача покладаються витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 19 276,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємство "Райводоканал" Новомосковського району (51221, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Степова, буд. 1; ) на користь Управління каналу Дніпро-Донбас (51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Дніпробудівська, буд. 6-а; ) основного боргу у розмірі 1 584 730,24, пеню к розмірі 186 862,52 грн., 3% річних у розмірі 34 104,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 82 880,77 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 28 328,68 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.у розмірі 19 276,80 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 11.07.2022.

Суддя В.Г. Бєлік