18.07.2022Справа № 910/1883/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши
заяву Товариства з обмежено відповідальністю "КАРГО СВ"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "КАРГО СВ"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 44 634,70 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРГО СВ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 44 634,70 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №99-39672267/2020-001 про надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом від 10.03.2020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 позов Товариства з обмежено відповідальністю "КАРГО СВ" задоволено частково.

20.06.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки рішення у справі №910/1883/22 ухвалене у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, то згідно приписів ст. 244 ГПК Україна заява позивача про ухвалення додаткового рішення до розгляду у судове засідання не призначається.

Разом з заявою про розподіл судових витрат позивачем подано клопотання про поновлення строку для подання доказів на підтвердження понесення судових витрат у справі №910/1883/22. Неможливість подати докази щодо судових витрат, обґрунтована тим, що представник позивача лише 09.06.2022 отримав копію рішення суду.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав копію рішення суду 09.06.2022.

Враховуючи наведені позивачем пояснення щодо пропуску строку на подання доказів щодо судових витрат у справі №910/1883/22, суд визнає поважними причини порушення позивачем строку на подання додаткових доказів щодо судових витрат у справі №910/1883/22.

У відповідності до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання додаткових доказів щодо судових витрат у справі №910/1883/22.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно із попереднім розрахунком позовних вимог, наведеного у позовній заяві, очікувані витрати на правову допомогу становлять 15 000,00 грн.

У заяві про розподіл судових витрат позивачем заявлено до відшкодування 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів позовної заяви додані акт виконаних робіт (надання послуг) №115-01/01 від 28.01.2022; рахунок на оплату №115-01/01 від 28.01.2022 на суму 5000,00 грн; копію платіжного доручення №4493 від 02.02.2022 на суму 5 000,00 грн; копію договору про надання правової допомоги №115-01 від 26.01.2022, укладеного між Товариством з обмежено відповідальністю "КАРГО СВ" та Адвокатським об`єднання "Право, бізнес і фінанси", копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК №001243 від 16.12.2019; копію ордеру СА №1008174 від 28.01.2022.

Оплата судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №4493 від 02.02.2022.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі №910/1883/22.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 позов Товариства з обмежено відповідальністю "КАРГО СВ" задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРГО СВ" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 4 463,47 грн. Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України вирішено покласти на відповідача у повному розмірі у сумі 2481,00 грн.

Суд зазначає, оскільки у рішенні від 30.05.2022 Господарський суд міста Києва зменшив розмір штрафу за клопотанням відповідача, витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "КАРГО СВ" строк для подання доказів щодо судових витрат у справі №910/1883/22.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРГО СВ" (18008, місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 83, офіс 45, ідентифікаційний код 39672267) витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 18.07.2022

Суддя О.В. Гулевець