ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. Справа№ 920/337/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс

на рішення Господарського суду Сумської області від 18.10.2021

у справі №920/337/21 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»

про стягнення 336 611,99 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Богдан С.В.;

від відповідача: Маківський В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі також - АТ «ОГС «Сумигаз», Сумигаз) звернулось до Господарського суду Сумської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» (далі також - ТОВ «Альянс», Товариство) про стягнення 312 760,32 грн основного боргу, 12508,39 грн інфляційних збитків, 3818,57 грн 3 % річних, 7 524,71 грн пені. АТ «»ОГС «Сумигаз» також заявлено про покладення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на відповідача.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 18.10.2021 у справі №920/337/21 позов задоволено, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на користьАкціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»312 760,32 грн (триста дванадцять тисяч сімсот шістдесят грн 32 коп. основного боргу, 12 508,39 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісім грн 39 коп. інфляційних збитків, 3 818,57 грн (три тисячі вісімсот вісімнадцять грн 57 коп. 3 % річних, 7 524,71 грн (сім тисяч п`ятсот двадцять чотири грн 71 коп. пені, а також 5 049,18 грн (п`ять тисяч сорок дев`ять грн 18 коп. витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що наявними у справі доказами, поданими позивачем, підтверджується факт неналежного виконання відповідачем договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) від 01.01.2016 у частині своєчасного розрахунку за цим договором.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс`звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 18.10.2021 у справі №920/337/21 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для розгляду справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Так, за доводами Товариства, матеріали справи не містять належних доказів постачання позивачем відповідачу природного газу за договором від 01.1.2016. Натомість, неодноразові звернення ТОВ «Альянс» до АТ «Сумигаз» щодо припинення постачання природного газу та розірвання договору спростовують як можливість отримання Товариством газу від АТ «Сумигаз», так і наявність обов`язку з розрахунку за послуги з розподілу газу. Розглядаючи спір, суд першої інстанції не надав належної оцінки акту приймання-передачі природного газу №СУМ0029668. Акт не містить обов`язкових реквізитів, встановлених кодексом ГРМ, а лише містить інформацію щодо річної замовленої потужності за 2020 рік та на 2021 рік. Суд першої інстанції також не встановив за яким об`єктом Товариства виник борг з розрахунку за поставлений газ. Так, у додатках до договору та актах приймання - передачі природного газу вказуються різні об`єкти та точки приєднання. Суд обмежив відповідача у праві поставити запитання представнику позивача, висловити власну позицію, окрім тієї, що була зазначена у відзиві, акцентувати увагу на дослідженні тих чи інших доказів, виступити із заключним словом. Під час розгляду справи суд не досліджував подані відповідачем копію скарги ТОВ «Альянс» на дії АТ «Сумигаз» від 26.03.2021 №31 та копії відповідей НКРЕКП від 11.05.2021, від 24.06.2021.

Відповідач скористався правом, наданим ст.. 263 ГПК України та надав відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві АТ «Сумигаз» вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Альянс» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Барсук М.А., Євсіков О.О.

Розпорядженням №09.1-08/6024/21 Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у зв`язку з перебуванням судді Барсук М.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/337/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 апеляційну скаргу у справі N 920/337/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 18.10.2021 у справі №920/337/21; розгляд справи №920/337/21 призначено на 14.12.2021; витребувано з Господарського суду Сумської області справу №920/337/21 за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» про стягнення 336611,99 грн.

06.12.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

08.12.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 22.11.2021 від Господарського суду Сумської області надійшли матеріали справи №920/337/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання у справі №920/337/21 в режимі відеоконференції призначено на 14.12.2021.

10.12.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13.12.2021 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 клопотання представника ТОВ «Альянс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 розгляд справи відкладено на 19.01.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/24/22 від 10.01.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи N 920/337/21 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 21.12.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 апеляційну скаргу ТОВ «Альянс» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Чорногуза М.Г., Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу ТОВ «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 18.10.2021 у справі №920/337/21 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 16.02.2022.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 07.02.2022 від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 клопотання представника ТОВ «Альянс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON задоволено.

У судовому засіданні представник АТ «Сумигаз» наголосив на необґрунтованості апеляційної скарги, а також підкреслив, що опломбування заглушки, встановленої на одному із об`єктів відповідача не може свідчити про припинення споживання газу, оскільки такою обставиною може бути лише механічне відключення (від`єднання, відрізання), яке здійснюється на потоці (трубі, яка знаходиться під землею). Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

У судовому засіданні представник ТОВ «Альянс» наполягав на безпідставності позовних вимог, оскільки матеріалами справи не підтверджується наявність споживання газу відповідачем у визначених АТ «Сумигаз» обсягах. Також підкреслив, що договір фактично є розірваним з огляду на неодноразові звернення відповідача до позивача із відповідними листами. Просив рішення суду скасувати, прийняти у справі нове, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

16.02.2022 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні у справі, врахувавши пояснення надані учасниками справи в судовому засіданні, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Альянс» задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» (далі відповідач, споживач) відповідно до заяви-приєднання N 09420W3XNNDP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) приєднався до умов типового договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N 2498 (із змінами).

Пунктом 1.4. типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 N 2498 (далі - договір розподілу природного газу) встановлено, що послуга з розподілу природного газу це - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

За умовами п. 2.1 договору розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до п. 2.2 договору розподілу природного газу обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Пунктом 3.1 договору розподілу природного газу погоджено, що споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у період фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи (далі - оператор ГТС) до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Згідно з п. 5.1 договору розподілу природного газу облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

За умовами п. 5.2 договору розподілу природного газу визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку споживача.

Відповідно до п. 6.1 договору розподілу природного газу оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

За умовами п. 12.1 договору розподілу природного газу останній укладається на невизначений строк.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли договірні правовідносини урегульовані нормами спеціального законодавства.

Дійсно, правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 1379/27824 06.11.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Як передбачено статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ): - договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;

- доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;

- Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах:

забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу;

забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах;

забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (пункт 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови:

включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період;

забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.

За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Альянс» підписало заяву-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та типовий договір розподілу природного газу № 09420W3XNNDP016 від 01.01.2016 на кілька об`єктів, погоджених сторонами у Додатках №4 до договору.

Звертаючись із позовом АТ «Сумигаз» вказувало на наявність заборгованості у ТОВ «Альянс» за договором від 01.01.2016 за період з травня 2020 року до лютого 2021 включно.

Спростовуючи позовні вимоги, Товариство посилалось на акт №2 від 07.04.2020 про проведення відповідачем перевірки причин відсутності газу, проведеної ним у складі створеної комісії, в ході якої встановлено, що ТОВ «Альянс» відключено від газопостачання, а саме, газова мережа ТОВ «Альянс» заглушкою від`єднала від газорозподільної системи.

Як встановлено судом, Товариство неодноразово зверталось до АТ «Сумигаз» із заявами про розірвання договору. Це, зокрема, лист від 17.06.2020 за вих N 21 із заявою про розірвання договору розподілу природного газу, в якій відповідач, керуючись п. 12.3. договору повідомив позивача про розірвання договору розподілу природного газу, укладеного 01.01.2016 між ТОВ «Альянс» та АТ «Сумигаз» шляхом підписання заяви-приєднання 09420W3XNNDP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

02.07.2020 у відповідь на звернення відповідача від 17.06.2020 N 21 позивач надіслав відповідачу лист за вих N 400001.1-Лв-3087-0720, в якому зазначив, що згідно з вимогами глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи за умови оплати послуг з відключення від газопостачання.

Як зазначив позивач, у відповідача існує заборгованість за послуги розподілу природного газу, а тому для розірвання договору розподілу природного газу, відповідач спочатку має виконати умови договору (п.12.5) в частині погашення заборгованості до дня остаточного припинення користування природним газом.

06.07.2020 за вих N 28 відповідачем було надіслано позивачеві повторну заяву про розірвання договору розподілу природного газу (повторно), відповідно до якої відповідач зазначає, що відповіді від позивача на його заву від 17.06.2020 вих N 21 він не отримав, у зв`язку з чим повторно повідомляє АТ ОГС «Сумигаз» про розірвання договору, зазначаючи, що датою розірвання договору він вважає 17.06.2020 (дата направлення на адресу відповідача первісної заяви про розірвання) та просив відповідача направити на адресу ТОВ «Альянс» підтвердження розірвання договору розподілу природного газу.

14.07.2020 за вих N 34 відповідач надіслав позивачу заяву у відповідь на лист АТ «Сумигаз» від 02.07.2020 N 400001.1-Лв-3087-0720, в якій зазначив, що наявність заборгованості не є перешкодою для розірвання договору та вважає, що саме з 17.06.2020, з моменту отримання позивачем листа відповідача за вих N 21,- типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N 2498, укладений між сторонами спору, є розірваним.

14.07.2020 за вих.. N400001.1-Лв-3238-0720 позивачем надано відповідачу відповідь на лист від 06.07.2020 N 28, в якій позивач звертає увагу відповідача, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплатити вартість послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРМ згідно з вимогами розділу VII Кодексу ГРМ. Разом з тим, також було наголошено, що у відповідності до вимог глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи за умови оплати послуг з відключення від газопостачання.

14.08.2020 за вих. N400001.1-Лв-4313-0820 позивачем надано відповідачу відповідь на лист від 14.07.2020 N 34, відповідно до якої позивач надіслав відповідачу два примірники договору N 29D400-5368-20 від 05.08.2020 на виконання робіт з механічного від`єднання газової мережі від газорозподільної системи та рахунок N73 від 05.08.2020 на оплату послуг з механічного від`єднання газової мережі від газорозподільної системи та просив відповідача оформити належним чином договори, підписати та один примірник повернути на адресу позивача.

11.09.2020 відповідач надіслав позивачу відповідь на лист N 400001.1-Лв-4313-0820 від 14.08.2020, в якій зазначив, що 17.06.2020 за вих N 21 на адресу АТ «Сумигаз» був направлений лист з повідомленням про розірвання договору розподілу природного газу, який був укладений між ТОВ «Альянс» та АТ «Сумигаз», у зв`язку з чим відповідач вважає, що зазначений договір є розірваний, а ТОВ «Альянс», починаючи з 07.04.2020 вже був механічно від`єднаний від газової мережі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з п. 12.3 договору розподілу природного газу може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України. У разі зміни власника об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ, та необхідності укладення договору з новим власником договір з попереднім власником може бути розірвано оператором ГРМ в односторонньому порядку. При цьому одностороннє розірвання договору не звільняє попереднього власника від виконання зобов`язань у частині оплати наданих послуг.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою у справі №920/1114/20, відповідно до якої просило розірвати договір розподілу природного газу, який був укладений 01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс» та Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» шляхом підписання Заяви-приєднання N 09420W3XNNDP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що є не побутовим) на умовах Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N 2498.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.03.2021 у справі №920/1114/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 та постановою Верховного Суду від 26.20.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Під час розгляду справи №920/1114/20 суди наголосили, що з системного аналізу умов п. 12.3 договору та положень чинного законодавства вбачається, що зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін у порядку, встановленому ст. 188 ГК України, або у судовому порядку у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 р. у справі N 916/1684/18.

Оскільки сторонами не досягнуто згоди згідно умов п. 12.3 договору від 01.01.2016 щодо його розірвання, останній може бути розірваний за ініціативою споживача, проте не беззаперечно шляхом односторонньої відмови, а у порядку, визначеному законодавством України, зокрема, приписами ЦК України.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Умови укладеного між сторонами договору розподілу природного газу не містять у собі порядок та наслідки розірвання договору в односторонньому порядку.

Переглядаючи справу №920/337/21 в апеляційному порядку, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду погоджується із позицією судів у справі №920/1114/20 щодо неможливості розірвання договору від 01.01.2016, укладеного між АТ «Сумигаз» та ТОВ «Альянс» в односторонньому порядку, зокрема шляхом надіслання Товариством та адресу АТ «Сумигаз» заяв про розірвання договору. За таких обставин, а також за відсутності відповідного судового рішення про розірвання договору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про чинність договору від 01.01.2016 та про наявність зобов`язань у сторін за ним.

За викладеного, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про розірвання договору від 01.01.2016 як такі, що не підтверджені будь-якими доказами (відсутність судового рішення про розірвання договору у судовому порядку) та ґрунтуються на помилковому розумінні відповідачем норм матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини сторін.

На виконання Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП постановою від 07.10.2019 N 2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем (Постанова НКРЕКП N 2494 від 30.09.2015 із змінами і доповненнями), Типового договору розподілу природного газу (Постанова НКРЕКП N 2498 від 30.09.2015 із змінами), Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (Постанова НКРЕКП N 236 від 25.02.2016 із змінами). Зазначеними змінами для споживачів з 01 січня 2020 року запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, змінено принципи визначення обсягів газу, що беруться за основу.

Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Згідно із п. 2 гл. 6 р. VI Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором "РМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020/2021 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

Вартість послуг з розподілу природного газу, наданих позивачем за період травень 2020 року - лютий 2021 року річна замовлена потужність становить 312760,32 грн.

Річна замовлена потужність об`єкта Споживача на 2020 рік визначена AT «Сумигаз», виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу ТОВ «Альянс» за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, зокрема, за період 01.10.2018 по 30.09.2019, становила 379838,02 м3. Таким чином, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача становила 31 653,168 м3.

Величина річної замовленої потужності ТОВ «Альянс» на розрахунковий календарний 2021 рік, що передував розрахунковому календарному року, зокрема, за період 01.10.2019 по 30.04.2020 становить 230580,12 м3. Таким чином, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача становить 19215,01 м3.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 за N 3039 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Сумигаз» установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу:

1)на період з 01 січня 2020 року до 30.06.2020 року включно - у розмірі 0,912 грн. за 1 м3 (з урахуванням ПДВ);

2)з 01 липня 2020 року - у розмірі 1,032 грн. за 1 м3 (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 за N 2779 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Сумигаз» установлено наступний тариф на послуги розподілу природного газу:

1) на період з 01 січня 2021 року - у розмірі 1,536 грн. за 1 м3 (з урахуванням ПДВ).

Щомісячний платіж за розрахунком AT «Сумигаз» у період з 01.01.2020 до 30.06.2020 дорівнює 379 838,02 тис. м3 (сума кубів газу, спожитого за попередній газовий рік) х 0,912 грн за 1 м3 (тариф на послуги розподілу природного газу) /12.

Щомісячний платіж за розрахунком AT «Сумигаз» у період з 01.07.2020 до 31.12.2020 дорівнює 379838,02 тис. м3 (сума кубів газу, спожитого за попередній газовий рік) х 1,032 грн за 1 м3 (тариф на послуги розподілу природного газу) /12.

Щомісячний платіж за розрахунком AT «Сумигаз» на 2021 рік дорівнює 230580,12 м3 х 1,536 грн за 1 м3 (тариф на послуги розподілу природного газу) /12.

Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць (п. 2 гл. 6 р. VI Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п. 7 гл. 6 р. VI Кодексу газорозподільних оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

В п. 6.5 Договору передбачено, що споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

Відповідно до п. 6.6 Договору, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Протягом травня 2020 року - лютого 2021 року відповідачу надано послугу з розподілу природного газу (потужність) на суму 312760,32 грн. що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу: за травень 2020 року на суму 28867,68 грн. за червень 2020 року на суму 28867,70 грн. за липень 2020 року на суму 32666,08 грн. за серпень 2020 року на суму 32666,06 грн. за вересень 2020 року на суму 32666,08 грн. за жовтень 2020 року на суму 32 666,06 грн. за листопад 2020 року на суму 32666,08 грн. за грудень 2020 року на суму 32666,08 грн. за січень 2021 року на суму 29514,25 грн. за лютий 2021 року на суму 29514,25 грн.

Акти наданих послуг з розподілу природного газу (потужність) за період з травня 2020 року по лютий 2021 року разом з рахунками на оплату направлялись на адресу відповідача рекомендованими листами, листи вручені за довіреністю відповідно до даних поштового пересилання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно давляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, -о воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалам справи, станом на 24.03.2021 загальна сума заборгованості за договором від 01.01.2016становить 312760,32 грн.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено обставини чинності укладеного між сторонами договору від 01.01.2016, зміну умов договору у частині порядку розрахунків за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та обов`язок оплачувати такі послуги рівномірними частками протягом календарного року (відповідно до постанови НКРЕКП №2080 від 07.10.2019), наявності технічної можливості у ТОВ «Альянс» скористатись послугами за договором від 01.01.2016 на об`єктах, погоджених ним у Додатках №4 до договору, надсилання позивачем відповідачу актів та рахунків за договором, а також відмову відповідача оплачувати послуги за договором від 01.01.2016. Одночасно, відповідачем не надано доказів остаточного припинення користування природним газом, тобто шляхом механічного від`єднання установок ТОВ «Альянс» на визначених у Додатках №4 до договору об`єктах, а також розірвання договору від 01.01.2016 у встановленому договором порядку або ж у судовому порядку.

За встановленого, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність фактичних та, відповідно, правових підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача 312760,32 грн основного боргу.

Одночасно, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що матеріали справи не містять належних доказів фізичного постачання позивачем відповідачу природного газу за договором від 01.1.2016. За аргументами відповідача, встановлення інвентарної заглушки свідчить про припинення надання позивачем послуг за договором від 01.01.2016.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (абзац 3 пункту 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що означає - наявність технічної можливості у будь-який час, необхідний споживачу, скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Згідно пункту 1 розділу II Кодексу ГРМ газорозподільна система є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.

За приписами пункту 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:

присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний ЕІС-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника;

надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.

Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ (AT «Сумигаз») щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.

Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Позивач залишив поза увагою той факт, що з 07.04.2020 за наслідком обмеження газопостачання шляхом встановлення інвентарної заглушки та її опломбування на об`єкті він не втратив статус споживача, підключеного в установленому законом порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, оскільки в даному випадку не відбулось механічного (зварного) від`єднання газопроводу від газових мереж Оператора ГРМ, і зазначені обставини не звільняють останнього від виконання взятих на себе зобов`язань за договором.

Аналогічні висновки викладені у судових рішеннях у справі №№920/1114/20 за позовом ТОВ «Альянс» до АТ «Сумигаз» про розірвання договору розподілу природного газу від 01.01.2016.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки акту приймання-передачі природного газу №СУМ0029668 у контексті відсутності обов`язкових реквізитів, встановлених кодексом ГРМ. Так, акт встановлює показники річної замовленої потужності за 2020 рік та на 2021 рік. При цьому,відповідачем не наводилось жодних заперечень щодо зафіксованих актом обсягів постачання газу як у момент отримання цього акту, так і під час розгляду справи судами у межах спору, що переглядається, та у межах інших аналогічних проваджень. Відтак, відсутність у актах окремих реквізитів, визначених кодексом ГРМ не свідчить про те, що такий акт є нікчемним або не може підтверджувати обставини щодо обсягів річної замовленої потужності.

Щодо вимог про стягнення 7524,71 грн пені, то колегія суддів погоджується як з висновками суду щодо наявності підстав для задоволення таких вимог, так і з правовим обґрунтуванням такого стягнення.

Так, за нормою ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до 8.1. договору від 01.01.2016, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 8.2. договору від 01.01.2016 визначено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтвердилось під час апеляційного перегляду спору, відповідач не здійснював належним чином зобов`язання за договором від 01.01.2016 у частині своєчасної оплати послуг, що, з огляду на положення пунктів 8.1, 8.2 договору від 01.01.2016 є підставою для нарахування пені. За розрахунком позивача, розмір пені за увесь час прострочення становить 7524,71 грн пені.

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично правильним. Оскільки під час розгляду справи судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо оплати вартості послуги з розподілу природного газу за період з травня 2020 року по лютий 2021 року, то, відповідно, вимоги про стягнення з відповідача 7524,71 грн пені є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині.

Щодо вимог про стягнення 3818,57 грн 3 % річних та 12 508,39 грн інфляційних втрат, то колегія суддів погоджується як з висновками суду щодо наявності підстав для задоволення таких вимог, так і з правовим обґрунтуванням такого стягнення.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем нараховано відповідачу 3818,57 грн 3 % річних за період з 11.06.2020 по 24.03.2021 та 12508,39 грн інфляційних втрат за період з червня 2020 року по лютий 2021 року.

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних нарахувань є арифметично правильним. Оскільки під час розгляду справи судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо оплати вартості послуги з розподілу природного газу за період з травня 2020 року по лютий 2021 року, то, відповідно, вимоги про стягнення з відповідача 3818,57 грн 3 % річних та 12508,39 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про недотримання судом норм процесуального права, зважаючи на наступне.

Так, ТОВ «Альянс» наголошує на тому, що 18.10.2021 суд першої інстанції повинен був відкласти розгляд справи з огляду на відсутність у судовому засіданні представника відповідача. Відповідно, суд обмежив відповідача у праві поставити запитання представнику позивача, висловити власну позицію, окрім тієї, що була зазначена у відзиві, акцентувати увагу на дослідженні тих чи інших доказів та виступити із заключним словом.

Колегія суддів звертає увагу ТОВ «Альянс» на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19, де, зокрема, вказано на таке.

Положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Під час розгляду справи у судовому засіданні 18.10.2021 суд першої інстанції мав належні докази повідомлення відповідача про час та дату розгляду спору. Те, що працівниками АТ «Укрпошта» допущено описку у даті отримання представником відповідача ухвали суду про відкладення не свідчить про порушення судом процесуальних норм.

Як зазначено у п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, аргументи ТОВ «Альянс» щодо необхідності дослідження копії скарги ТОВ «Альянс» на дії АТ «Сумигаз» від 26.03.2021 №31 та копії відповідей НКРЕКП від 11.05.2021, від 24.06.2021, колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на рішення Господарського суду Сумської області від 18.10.2021 у справі № 920/337/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 18.10.2021 у справі № 920/337/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 920/337/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.07.2022.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова