РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2022Справа № 910/17065/21
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко Авто Інвест"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко Інвест"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім - Ніко"

4) Дочірнього підприємства "Український термінал"

до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про захист честі, гідності та ділової репутації

Представники учасників справи:

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: не з`явився;

від позивача-3: не з`явився;

від позивача-4: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко Авто Інвест" (надалі по тексту також - позивач-1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко Інвест" (надалі по тексту також - позивач-2), Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім - Ніко" (надалі по тексту також - позивач-3) та Дочірнє підприємство "Український термінал" (надалі по тексту також - позивач-4) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (надалі по тексту також - відповідач або АТ "Укрексімбанк") про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" у листах, направлених до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніссан Мотор Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Україна" зазначено інформацію, яка є недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію позивачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17065/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.12.2021.

30.11.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

09.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 27.01.2022.

У судовому засіданні 27.01.2022 представники позивача-4 та відповідача не заперечили проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

27.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.03.2022.

31.01.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача-4 надійшла відповідь на відзив.

Судове засідання 01.03.2022 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 розгляд справи призначено на 16.06.2022.

Представники позивачів та відповідача у судове засідання 16.06.2022 не з`явилися.

В судовому засіданні 16.06.2022 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із поданого позову, між відповідачем та позивачем-3 укладена Генеральна кредитна угода №151112N2 від 11.04.2012, із змінами та доповненнями, за умовами якої відповідач відкриває для позивача-3 кредитну лінію із визначеним лімітом у розмірі еквіваленту 120 473 711,10 грн.

Окрім того, між відповідачем та позивачем-1, а також ТОВ "Ніко Форвард Мегаполіс", ТОВ "Ніко Прайм Мегаполіс", ТОВ "Ніко Істлайн Мегаполіс", ТОВ "Ніко Авант Мегаполіс", ТОВ "Ніко Діамант Мегаполіс", ТОВ "Ніко Тенденс", ТОВ "Ніко Скайлайн Моторс" укладена Генеральна кредитна угода №27112N6 від 22.11.2013, із змінами і доповненнями, за умовами якої відповідач відкриває кредитну лінію із встановленим лімітом у розмірі 334 665 432,03 грн.

30.08.2021 відповідач надіслав на адресу ТОВ "Ніссан Мотор Україна" лист №0000600/27803-21, в якому повідомив про те, що між відповідачем та позивачем-1 і позивачем-3 були укладені кредитні угоди, заборгованість за якими становить понад 620 млн. грн.

Також у листі було вказано, що "…згідно з публічною інформацією боржники є пов`язаними із іншими юридичними особами, яких разом можна ідентифікувати як група компаній Ніко, одним з бенефіціарних власників якої є Ніколайчук Іван Іванович. Відповідно до інформації з сайту https//www.niko.ua/, напрямками діяльності групи компаній Ніко, серед іншого, є дистрибуція автомобілів марок Mitsubishi, Nissan, Opel, Citroen, Fiat, Suzuki, Mazda, Renault, Ford, Subaru, Audi. Заборгованість боржників визнана проблемною та відповідачем проводиться претензійно-позовна робота з її стягнення.

Відповідно ТОВ "Ніко Авто Інвест" та ТОВ "Ніко Інвест" (поручитель, майновий поручитель), за заявами третіх осіб, були відкриті провадження у справах про банкрутство. Враховуючи той факт, що справи про банкрутство боржників були ініційовані третіми особами за заборгованістю, яка виникла за недійсними відповідно до чинного законодавства господарськими договорами, є підстави вважати, що зазначені дії були вчинені за ініціативою/згодою боржників/групи компаній Ніко, з метою ухилення від виконання зобов`язань перед банком шляхом протиправного ініціювання справ про неплатоспроможність. Ухвали про відкриття проваджень у справах про банкрутство оскаржуються АТ "Укрексімбанк" в апеляційному порядку.

Крім того, на теперішній час, відносно посадових осіб ТОВ "Ніко Авто Інвест" та ТОВ "Ніко Інвест" Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зареєстровано та розслідується кримінальне провадження №0000075 від 10.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 Кримінального кодексу України, вчиненого відносно майна, переданого в іпотеку Банку.

Сума неповернутої простроченої заборгованості боржників призвела до значних негативних фінансових наслідків для АТ "Укрексімбанк" власником якого є держава.

Враховуючи ухилення боржників від виконання зобов`язань перед банком за кредитними договорами, є підстави припустити, що ділова репутація інших юридичних осіб групи компаній Ніко та її бенефіціарних власників, також є небездоганною.

З метою уникнення ситуацій пов`язаних із можливим невиконанням групою компаній Ніко взятих на себе зобов`язань перед вашою компанією, рекомендуємо прийняти до уваги зазначену вище інформацію при прийнятті рішень щодо продовження ділових відносин із групою компаній Ніко".

У зв`язку з отриманням вказаного листа від відповідача, ТОВ "Ніссан Мотор Україна" з метою отримання пояснень звернулося із листом від 06.09.2021 № б/н до свого контрагента - ТОВ "Ніко АвтоАльянс".

Як стверджують позивачі, наведене стало підставою для звернення ТОВ "Ніко АвтоАльянс" до позивачів 1,2,3 з листом від 24.09.2021 № 210924/вих.1 з вимогою надати пояснення, відомості та документи.

Позивачі також стверджують, що відповідач надіслав на адресу ТОВ "Порше Україна" (контрагент позивача-4) лист "Щодо негативної ділової репутації групи компаній Ніко та її бенефіціарів", в якому на думку позивачів містяться висловлювання відповідача щодо неналежної ділової репутації групи Ніко та її бенефіціарів.

09.09.2021 ТОВ "Порше Україна" надіслала на адресу позивача-4 лист № 754 в якому вказує, що у зв`язку із отриманням листа відповідача та враховуючи вимоги своєї внутрішньої політики, просить позивача-4 надати необхідну підтверджуючу інформацію.

Позивачі вважають, що АТ "Укрексімбанк" неправомірно направив вказані вище листи щодо негативної ділової репутації до ТОВ "Ніссан Мотор Україна" та ТОВ "Порше Україна", зміст яких носить компрометуючий характер, не підтверджений доказами та/або судовими рішеннями, підриває авторитет позивачів на ринку та як наслідок негативно впливає на господарську діяльність юридичних осіб, у зв`язку з чим, позивачі звернулися до суду з вимогами: визнати недостовірною інформацію, зазначену у листах відповідача щодо негативної ділової репутації групи компаній Ніко, направлених ТОВ "Ніссан Мотор Україна" та ТОВ "Порше Україна" та зобов`язати відповідача спростувати інформацію зазначену у таких листах у такий самий спосіб, у який вона поширювалася, а саме шляхом направлення ТОВ "Ніссан Мотор Україна" та ТОВ "Порше Україна" відповідних листів про скасування інформації.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі статтею 94 Цивільного кодексу України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Частиною першою статті 277 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, а статтею 299 Цивільного кодексу України закріплено право фізичної особи на недоторканність ділової репутації.

Отже, за змістом приписів статті 91 Цивільного кодексу України, право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на спростування недостовірної інформації відповідно до частини першої статті 277 Цивільного кодексу України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до статті 94 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У відповідності до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про інформацію", інформація це - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно із статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частини 6 статті 277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач у листі від 30.08.2021 №0000600/27803-21, який був надісланий на адресу ТОВ "Ніссан Мотор Україна", повідомив товариство, про те, що між відповідачем та позивачем-1 і позивачем-3 були укладені кредитні угоди, за якими позивач-1 та позивач-3 мають заборгованість.

Вказана інформація підтверджується наявними судовими провадженнями у справах: №910/15242/21 про солідарне стягнення на користь АТ "Укрексімбанк" з позивача-3 та позивача-4 заборгованості у розмірі 152 180 141,13 грн. та №911/2719/21 про стягнення на користь АТ "Укрексімбанк" з позивача-3 заборгованості у розмірі 11 455 191 грн. 12 коп. та 17 208 928 дол. США 81 цента.

Окрім цього, суд встановив, що Господарським судом Дніпропетровської області відкриті провадження та здійснюється розгляд у справах: № 904/6023/21 про банкрутство ТОВ "Ніко Авто Інвест" (позивач-1) та № 904/6032/21 про банкрутство ТОВ "Ніко Інвест" (позивач-2).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно посадових осіб ТОВ "Ніко Авто Інвест" та ТОВ "Ніко Інвест", на підставі заяви АТ "Укрексімбанк", здійснюється досудове розслідування Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в межах кримінального провадження №0000075 від 10.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, вчиненого відносно майна, переданого в іпотеку Банку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що інформація, яка була вказана відповідачем у листі від 30.08.2021 №0000600/27803-21 надісланому на адресу ТОВ "Ніссан Мотор Україна" та листі від 30.08.2021 №0000600/27805-21 надісланому на адресу ТОВ "Порше Україна", текст яких є ідентичним, відповідає дійсності, а відповідач виконав свій процесуальний обов`язок стосовно доведення того, що поширена інформація є достовірною.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову про спростування недостовірної інформації відсутні у зв`язку з відсутністю вказаного вище юридичного складу такого правопорушення.

Стосовно висловленого у листах припущення відповідача, про те, що ділова репутація інших юридичних осіб групи компаній Ніко та її бенефіціарних власників, може бути небездоганною та рекомендації прийняти вказану інформацію до уваги суд зазначає наступне.

Згідно статті 30 Закону України "Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на

предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Судження є такою думкою, у якій при її висловлюванні дещо стверджується про предмет дійсності і яка об`єктивно є або істиною чи хибною і при цьому неодмінно однією із двох. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здійснити перевірку такого судження на предмет його відповідності дійсності.

Як вбачається із змісту листів відповідача, адресованих ТОВ "Ніссан Мотор Україна" та ТОВ "Порше Україна" припущення відповідача, про те, що ділова репутація інших юридичних осіб групи компаній Ніко та її бенефіціарних власників, може бути небездоганною є вираженням власної оцінки фактичного фінансового стану суб`єктів господарювання з якими у відповідача були встановленні кредитні правовідносини, а тому є оціночним судженням, а від так не є предметом судового захисту.

Позивачами не доведено, що поширення відповідачем інформації у листах адресованих ТОВ "Ніссан Мотор Україна" та ТОВ "Порше Україна", яка за своєю природою є оціночними судженнями та відповідає дійсності, будь-яким чином порушує права чи законні інтереси позивачів, та завдало чи завдає шкоди їх діловій репутації.

Згідно статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду на викладене, суд на підставі власної оцінки матеріалів справи та представлених сторонами доказів дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покласти на позивачів.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко Авто Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім - Ніко", Дочірнього підприємства "Український термінал" до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору покласти на позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 11.07.2022.

Суддя С. В. Стасюк