ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/113/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглядаючи справу за позовом Одеської міської ради (пл. Думська, 1, Одеса, Одеська область, 65004) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖЕКСОНВІЛЬ" (вул. Грецька, б.20, Одеса, Одеська область, 65026) про стягнення 908013,03 грн.

за участю представників:

від позивача: Садардінова І.В. - по довіреності

від відповідача: не з`явились;

від 3-ої особи: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕКСОНВІЛЬ" про стягнення 908013,03 грн.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі №916/113/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

03.02.2022 до суду від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшли письмові пояснення відповідно яких позовні вимоги Одеської міської ради підтримує в повному обсязі.

По справі оголошено перерву до 16.03.2022 але 16.03.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з запровадженням 24.02.2022 воєнного стану указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який 14.03.2022 згідно указу Президента України № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено до 25.04.2022.

02.03.2022 року Рада Судів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14.03.2022 року, оформленого протоколом №916-2/2022 рекомендовано суддям: продовжити розгляд справ раніше знятих з розгляду, зокрема, з участю учасників справ у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з урахуванням думки учасників справ; відкладати підготовчі та судові засідання в межах розумного строку відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності повідомлення учасників справи або за наявності їх клопотання про це із посиланням на перешкоджання їх явки у зв`язку із введенням воєнного стану; здійснювати розгляд справ у письмовому провадженні; продовжити видачу судових наказів у наказному провадженні; продовжити видачу наказів на виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, у зв`язку із перебування судді Літвінова С.В. у відпустці з 28.02.2022 по 08.04.2022, а також враховуючи вимоги ст. 3 Конституції України, господарський суд призначив іншу дату судового засідання у справі №916/113/22, а саме на 11.05.2022.

Ухвалою суду від 11.05.2022р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2022.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою відповідно до витягу. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „адресат відсутній за вказною адресою, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Водночас Суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Таким чином, сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 27.06.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

26.07.2017 року Одеською міською радою прийнято рішення № 2272-VII «Про внесення змін до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню в інший спосіб, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 24.12.2014 року № 6014-УІ».

Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Одеська міська рада вирішила внести зміни до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню в інший спосіб, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 24 грудня 2014 року № 6014-УІ, доповнивши його підпунктом 186 наступного змісту:

нежитлові приміщення першого, другого поверхів, антресолі та цокольного

поверху, загальною площею 754,3 кв.м., за адресою: вул. Грецька, б. 20, підлягають викупу орендарем за грошові кошти.

На підставі зазначеного рішення 28.12.2017 року між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради, від імені якої діяв Департамент комунальної власності Одеської міської ради, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» укладено договір купівлі- продажу (далі - Договір) індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею, 754,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 20. Зазначений договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано його в реєстрі за №3551.

Положеннями п. 2.1. Договору передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити ціну продажу об`єкта у розмірі 8 238 249,00 грн. (валютний еквівалент 294 766 доларів 39 центів СІЛА за курсом, встановленим Національним банком України станом на 28.12.2017 р.), за рахунок власних коштів протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення Договору.

Відповідно до п. 5.4.1. Договору покупець зобов`язаний у встановлений Договором термін сплатити ціну продажу об`єкта купівлі-продажу, штрафних санкцій, що можуть виникнути у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за цим договором, підписати договір про повний розрахунок за придбаний об`єкт купівлі-продажу та Акт приймання-передачі об`єкта, зазначеного у п. 1.1. цього договору.

Як зазначає позивач, відповідачем не сплачено ні ціну продажу об`єкта нерухомого майна, ні штрафні санкції, які виникли внаслідок неналежного виконання покупцем обов`язків за Договором.

Вказане стало підставою для звернення Одеської міської ради 24.02.2021 р. до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення неустойки у розмірі 1 647 649,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2021 р. у справі № 916/596/21 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.08.2021 року у справі № 916/596/21 позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі- продажу від 28.12.2017 року, укладений між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», щодо нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху загальною площею 754, 3 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 20, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за №3551; в решті позову відмовлено.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 28.12.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» зобов`язане сплатити ціну об`єкта купівлі-продажу у розмірі 8 238 249,00 грн. протягом ЗО календарних днів з моменту нотаріального посвідчення Договору, тобто у строк до 27.01.2018 р.

Фінансовим відділом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради розраховано у відповідності до положень ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 28.01.2018 р. по 30.09.2021 р., розмір яких становить 908 013,03 грн.

Отже, позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача за період з 28.01.2018 р. по 30.09.2021р. 3% річних у розмірі 908013,03грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У даному випадку ціна продажу визначена у встановленому законодавством порядку згідно з висновками оцінювача. Після укладення договору купівлі-продажу, його умови, зокрема, щодо ціни продажу є обов`язковими для сторін.

За правилами ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, встановлений у договорі у відповідності до положень законодавства.

Як встановлено судом, 28.12.2017 року між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради, від імені якої діяв Департамент комунальної власності Одеської міської ради, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» укладено договір купівлі- продажу (далі - Договір) індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею, 754,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 20. Зазначений договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано його в реєстрі за №3551.

Положеннями п. 2.1. Договору передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити ціну продажу об`єкта у розмірі 8 238 249,00 грн. (валютний еквівалент 294 766 доларів 39 центів СІЛА за курсом, встановленим Національним банком України станом на 28.12.2017 р.), за рахунок власних коштів протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення Договору.

Отже, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 28.12.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» зобов`язане сплатити ціну об`єкта купівлі-продажу у розмірі 8 238 249,00 грн. протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення Договору, тобто у строк до 27.01.2018 р.

При цьому, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями вказаної статті Цивільного кодексу України визначено відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання незалежно від наявності чи відсутності вини боржника. Вказані норми є спеціальними, конкретизуючими і не передбачають жодних підстав звільнення від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи зазначене, нарахування 3 % річних на суму боргу є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно- правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказане правило ґрунтується на засадах справедливості й виходить із неприпустимості безпідставного збереження коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої.

Вимагати сплатити 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Враховуючи приписи законодавства, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за період з 28.01.2018 р. по 30.09.2021р. 3% річних у розмірі 908013,03грн., підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (65026, Одеська область, м. Одеса, вулиця Грецька, будинок 20, код 40563479) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, код 26597691) 3% річних у розмірі 908 013,03 грн. на рахунок: банк отримувача - ДКСУ м. Київ, р/р НОМЕР_1 , код отримувача - 26302595.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (65026, Одеська область, м. Одеса, вулиця Грецька, будинок 20, ідентифікаційний номер юридичної особи 40563479) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26597691) сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 13 620.20 грн. на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради, код 26302537, р/р UА0034995, ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України

Повний текст рішення складено 05 липня 2022 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов