РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2022Справа № 910/864/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІМІДЖ СТРОЙ КОНТРАКТ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «КІТВІС»

про стягнення 81000,00 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулася з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ІМІДЖ СТРОЙ КОНТРАКТ» до товариства з обмеженою відповідальністю «КІТВІС» про стягнення 81000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором оренди № 21042020 від 21.04.2020.

Суд своєю ухвалою від 08.02.2022 відкрив провадження у справі № 910/864/22, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21 квітня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІМІДЖ СТРОЙ КОНТРАКТ» (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «КІТВІС» (орендар) уклали договір оренди № 21042020 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення.

Відповідно до п. 5.5 Договору з наступного дня порушення умов оплати орендодавець має право вимагати від орендаря повернення об`єкта оренди.

У разі неповернення орендарем об`єкта оренди після повторного звернення орендодавця з такою вимогою, вважається, що об`єкт оренди втрачено орендарем. При цьому орендар зобов`язаний протягом трьох банківських днів перерахувати орендодавцю суму компенсації втраченого майна, відповідно до ринкової вартості об`єкта оренди, станом на день відшкодування, але не менше розміру відновлювальної вартості, вказаної в актах прийняття в оренду (п. 3.6 Договору).

22 квітня 2020 року за актом приймання-передачі № 1 позивач передав, а відповідач отримав 42 стійки 5.5 м Європа, відновлювальна (заставна) вартість 63000,00 грн, ціна оренди за 30 днів 4620,00 грн.

29 квітня 2020 року за актом приймання-передачі № 2 позивач передав, а відповідач отримав 12 стійок 5,5 м Європа, відновлювальна (заставна) вартість 18000,00 грн ціна оренди 30 днів 1320,00 грн.

Момент закінчення строку оренди 22.05.2020 та 29.05.2020 відповідно.

Відповідач не виконував умови Договору належним чином.

29 серпня 2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою від 27.08.2021 повернути орендоване майно до 10.09.2021. Відповідач майно не повернув.

09 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою від 07.12.2021 повернути орендоване майно до 15.12.2021. Відповідач майно не повернув.

З огляду на умови Договору об`єкта оренди є втраченим у зв`язку з чим відповідач повинен перерахувати позивачеві 81000,00 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив позивачеві 81000,00 грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем на суму 81000,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІМІДЖ СТРОЙ КОНТРАКТ» до товариства з обмеженою відповідальністю «КІТВІС».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КІТВІС» (вул. Княжий Затон, 16В, офіс 66, м. Київ, 02095, код 38077750) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІМІДЖ СТРОЙ КОНТРАКТ» (вул. Пушкінська, 60-Л/1, офіс 1, м. Ірпінь, Київська область, 08205, код 43349448) 81000,00 грн боргу, 2481,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун