ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/292/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

про стягнення 323992,91 грн

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 323992,91 грн., з яких: 237040,60 грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №06/09-19 від 06.09.2019, 18567,10 грн. 3% річних, 68385,21 грн. інфляційних втрат.

Рух справи.

17.05.2022 до суду надійшла позовна заява.

Ухвалою від 18.05.22 суд відкрив провадження у справі №906/292/22 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 26.05.22, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Встановлені судом обставини.

06 вересня 2019 року між приватним сільськогосподарським підприємством "Глорія" (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕФЕЙ-ЕКО" (покупець/відповідач) укладено договір поставки № 06/09-19 та Додаток №1 від 05.09.2019 до договору поставки №06/09 (а.с.8).

Згідно п.1.1 договору та додатку до нього, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця пшеницю ( далі - Товар), в загальній кількості 200,00 тон +/-10%, а Відповідач зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар.

Відповідно до п.2.1 Договору поставки, асортимент та кількість товару зазначаються у специфікаціях та/або видаткових накладних, які складають невід`ємну частину договору поставки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар у кількості 148,38 тн на загальну суму 1 187 040,60грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками видатковими накладними: № 400 від 01.10.2019 року на суму 782 240,39 грн, № 401 від 01.10.2019 року на суму 404 800, 20 грн, та довіреністю на отримання товару від 01.10.19 (а.с.11-13).

Згідно п.6.1 договору, розрахунки за товар здійснюються покупцем на підставі рахунків-фактур, наданих постачальником.

Згідно банківської виписки , за період з 01.10.19 по 12.05.22, відповідач частково розрахувався за придбаний товар на суму 950000,00грн. (а.с.19).

31.01.22 позивач направив відповідачу претензію №11 та просив погасити заборгованість у строк до 01.03.22, яку відповідач отримав 07.02.22 однак залишив її без відповіді та задоволення.

Внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання, станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 237040,60грн. (1187 040,60-950000=237040,60).

Висновки суду та норми права.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором не встановлено інший строк оплати. Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.

Оскільки умовами договору не передбачено строку оплати товару відповідач мав здійснити оплату з моменту його прийняття.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 237040,60грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 68385,21грн. інфляційних та 18567,10 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку,що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та контррозрахунку суми боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕФЕЙ-ЕКО" (11772, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с.Броники, вул.Шосейна, 5 А; код 42414840) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" (19215, Черкаська область, Уманський район, с.Кривчунка, вул.О.Левади,2; код 32644275) - 237040,60 грн. боргу, 18567,10 грн. 3% річних, 68385,21 грн. інфляційних втрат, 4859,89 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.07.22

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повідом.) та на ел. адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

3-відповідачу (рек. з повідом.) та на ел. адресу: