УХВАЛА

м. Київ

12.07.2022Справа №910/19573/21
За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк", м. Київ

до Кабінету Міністрів України, м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національний банк України, м. Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна іпотечна установа, м. Київ

про стягнення номінальної вартості облігацій, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Петренко Г.В. (адвокат за довіреністю від 28.06.2022);

від відповідача: Полець Д.М. (в порядку самопредставництва);

від третьої особи-1: Шутов О.О. (в порядку самопредставництва);

від третьої особи-2: Гузієнко Я.М. (в порядку самопредставництва);

від третьої особи-3: Стадний Д.С. (адвокат за довіреністю №6081/15/1 від 30.12.2021);

від третьої особи-3: Тодосієнко В.М. (адвокат за довіреністю №6074/15/1 від 30.12.2021);

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 року до Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" (позивач) із позовною заявою про стягнення з Кабінету Міністрів України (відповідач) як гаранта за Державною гарантією від 26.12.2013 №15010-03/128, виданою відповідачем, на користь позивача заборгованість Державної іпотечної установи по оплаті:

- номінальної вартості облігацій серії "А3", ISIN UA в кількості 4565 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 456 500 000,00 грн;

- номінальної вартості облігацій серії "В3", ISIN UA в кількості 536 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 53 600 000,00 грн;

- номінальної вартості облігацій серії "С3", ISIN UA в кількості 2700 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 270 000 000,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали №910/19573/21 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 01.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі в справі третіх осіб: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, Державну іпотечну установу, розгляд ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.12.2021 року.

В засіданні 14.12.2021 року в справі було оголошено перерву до 15.03.2022 року.

Однак, засідання 15.03.2022 року не відбулось у зв`язку з введенням на території України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а в подальшому, продовженням строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Закону України про затвердження Указу президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-ІХ (реєстр. №7168) та продовженням строку дії воєнного стану згідно Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19.04.2022 №7300, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб до 25 травня 2022 року, а також продовженням 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 година 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2022 підготовче засідання у справі призначено на 12.07.2022.

В підготовче засідання 12.07.2022 з`явились представники позивача, відповідача та третіх осіб.

Дослідивши в підготовчому засіданні матеріали справи, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору на строк до ухвалення судового рішення у даній справі та заперечення відповідача проти задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та клопотання про залишення позову без руху, а також заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд ухвалив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270, 00 грн.

Як вже було зазначено, позивач просить суд стягнути з Кабінету Міністрів України (відповідач) як гаранта за Державною гарантією від 26.12.2013 №15010-03/128, виданою відповідачем, на користь позивача заборгованість Державної іпотечної установи по оплаті:

- номінальної вартості облігацій серії "А3", ISIN UA в кількості 4565 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 456 500 000,00 грн;

- номінальної вартості облігацій серії "В3", ISIN UA в кількості 536 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 53 600 000,00 грн;

- номінальної вартості облігацій серії "С3", ISIN UA в кількості 2700 шт, емітентом яких є Державна іпотечна установа, в сумі 270 000 000,00 грн.

Таким чином, за звернення до суду позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 794 500, 00 грн.

Проте позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору, натомість заявлено клопотання, у якому він просить відстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення у даній справі, яке обґрунтоване тим, що він перебуває в процедурі ліквідації, а оплата судового збору суттєво ускладнена внаслідок обмеженості коштів на його рахунку.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вже було зазначено, позивач при зверненні до суду з вказаним позовом повинен був сплатити судовий збір у розмірі 794 500, 00 грн. Проте зазначену суму судового збору ним не було сплачено, а подано клопотання про відстрочення сплати суми судового збору до винесення рішення у справі.

Враховуючи те, що судом відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" про відстрочення сплати суми судового збору до винесення рішення у справі та відсутні докази сплати судового збору в розмірі 794 500, 00 грн, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, а тому вважає за необхідне залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 794 500, 00 грн до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 176, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі №910/19573/21 відмовити.

2. Залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" без руху.

3. Встановити Публічному акціонерному товариству "Дельта банк" строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів до матеріалів справи, а саме оригіналу доказу сплати суми судового збору в розмірі 794 500, 00 грн. Копії наданого (-их) на виконання даної ухвали документу (-ів) надіслати на адресу відповідача та третіх осіб, докази чого надити суду.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали підписано 15.07.2022

Суддя С. МОРОЗОВ