ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2022 р. Справа№ 905/3553/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Кропивної Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

ВАТ «Експортне гарантійне та страхове товариство» - Бубліченко В.В.

АО «Віталій Титич і партнери» - Ніколаєв І.С.

АО «Віталій Титич і партнери» - Титич В.М.

розглянувши апеляційну скаргу адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021

у справі № 905/3553/15

за позовом Компанії Ceska Exportni Banka, a.s.

до 1) Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

2) Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

3) Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області,

4) Міністерства юстиції України;

5) Державної казначейської служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів»

за участю Прокуратури Донецької області

про стягнення 23 215 729,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Коротке викладення суті спору та позовних вимог.

Акціонерне товариство «Гарантійне та страхове товариство» (АТ «Гарантійне та страхове товариство») звернулося до господарського суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі.

Заява мотивована наступними обставинами:

рішенням Господарського суду м. Києва від 13.08.2019 у справі № 905/3553/15 (набрало законної сили 24.02.2020) позовні вимоги Компанії Ceska Exportni Banka, а. s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) задоволено; стягнуто з Державного бюджету України на користь Компанії Ceska Exportni Banka, а. s. (Чеська Експортні Банка, а. с.) шкоду, заподіяну внаслідок неправомірних дій Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в розмірі 23 215 729 грн;

11.11.2020 господарським судом видано наказ на примусове виконання судового рішення у справі №905/3553/15;

19.08.2020 між Компанією Ceska Exportni Banka, а. s. (Чеська Експортні Банка, а.с.) (цедент) та АТ «Гарантійне та страхове товариство» (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги, з урахуванням додаткової угоди №1 від 02.12.2020, що дає підстави для заміни стягувача у виконавчому документі у справі №905/3553/15.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.05.2022 суд ухвалив:

заяву Акціонерного товариства «Експортне гарантійне та страхове товариство» про заміну стягувача у виконавчому документі у справі 910/3553/15 задовольнити;

замінити стягувача в наказі Господарського суду міста Києва у справі №910/3553/15 від 11.11.2020 щодо стягнення з Державного бюджету України 23 215 729,00 грн шкоди, а саме стягувача - Компанію Ceska Exportni Banka, a.s. на його правонаступника - Акціонерне товариство «Експортне гарантійне та страхове товариство».

Господарський суд дійшов висновку, що з огляду на приписи статті 50 ГПК України у суду відсутня процесуальна правомочність щодо залучення третьої особи після прийняття судом рішення у справі на стадії його виконання, тому у задоволенні клопотання адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача слід відмовити.

Господарський суд, виходячи із презумпції правомірності договору відступлення права вимоги, укладеного між компанією Ceska Exportni Banka, a.s. та АТ «Експортне гарантійне та страхове товариство», дійшов висновку, що останнє набуло право вимоги щодо грошових коштів, що були рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі №905/3553/15 в розмірі 23 215 729,00 грн, тому заява акціонерного товариства «Експортне гарантійне та страхове товариство» про заміну стягувача у наказі Господарського суду міста Києва є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню..

Апеляційне провадження (рух справи).

Адвокатське об`єднання «Віталій Титич і партнери» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати, справу направити до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт доводить наступне:

відповідно до статті 1 - «Предмет договору» договору відступлення права вимоги від 19.08.2020 (далі - договір цесії), укладеного між заявником та Чеським Експортним Банком, предметом цього договору також є права і обов`язки Чеського Експортного Банку за Договором про надання юридичних послуг;

пунктом 3.4. статті 3 «Права і обов`язки Сторін» Договору цесії визначено, що Чеському Експортному Банку належить право на суму, яку стягнуто з державного бюджету України на користь Банку в справі №905/3553/15, за вирахуванням 10% премії успіху Адвокатського об`єднання;

договір цесії укладено з відкладальною умовою, відповідно до якої виникнення прав та обов`язків АТ «Експортне гарантійне та страхове товариство» за Договором про надання юридичних послуг нерозривно пов`язане з настанням певної події - укладанням Договору про відступлення права вимоги за Договором про надання юридичних послуг;

заміна сторони стягнення на підставі Договору цесії, за умови невиконання АТ «Експортне гарантійне та страхове товариство» обов`язкових умов Договору цесії, суттєво впливає на права адвокатського об`єднання «Віталій Титич партнери», тому останній звернувся із заявою про залучення в якості третьої особи на стороні Позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 розгляд справи №905/3553/15 призначено на 11.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. про самовідвід у справі №905/3553/15 за апеляційною скаргою Адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. від розгляду апеляційної скарги Адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 по справі №905/3553/15.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. про самовідвід у справі №905/3553/15 за апеляційною скаргою адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Копитову О.С.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 прийнято справу №905/3553/15 за апеляційною скаргою адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Отрюха Б.В., Кропивної Л.В.

Адвокатське об`єднання «Віталій Титич і партнери» звернулося до господарського суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги у закритому судовому засіданні з тих підстав, що відомості щодо правовідносин адвокатського об`єднання із позивачем становлять адвокатську таємницю, тому є необхідність вжити заходів для унеможливлення її розголошення та доступу до неї сторонніх осіб.

Відповідно до норми ч. 8 ст. 8 ГПК України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїй правозастосовній практиці повторює, що проведення відкритих судових слухань є основним принципом, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції. Цей публічний характер захищає учасників судового процесу від таємного відправлення правосуддя без громадського контролю; це також один із засобів підтримки довіри до судів. Забезпечуючи прозорість відправлення правосуддя, публічність сприяє досягненню мети статті 6 § 1, а саме справедливого судового розгляду, гарантія якого є одним із фундаментальних принципів будь-якого демократичного суспільства (див. Ріпан проти Австрії, № 35115/97, § 27, ECHR 2000-XII).

Оцінюючи аргументи апелянта, апеляційна інстанція враховує, що дійсно за певних обставин інформація, що охороняється законом може в принципі виправдати обмеження доступу громадськості. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що предмет спору не вимагає дослідження особливих обставин для виправдання обмеження прав за статтею 6 Конвенції.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 (повний текст підписаний 15.08.2019) позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Державного бюджету України на користь Компанії Ceska Exportni Banka, а. s. (Чеська Експортні Банка, а. с.) шкоду, заподіяну внаслідок неправомірних дій Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в розмірі 23 215 729 грн 00 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі № 905/3553/15 залишено без змін.

11.11.2020 на виконання вказаного рішення видано відповідні накази.

19.08.2020 між компанією Ceska Exportni Banka, a.s. (Цедент, Стягувач) та АТ «Експортне гарантійне та страхове товариство» (Цесіонарій, Правонаступник) було укладено Договір відступлення права вимоги (далі - «Договір цесії»), відповідно до п. 1.1, 1.2 якого Цедент відступив Цесіонарію своє право грошової вимоги до ТОВ «Артемівський завод скловиробів» (ідентифікаційний код: 32375135), а також усі інші права, які пов`язані та/або слідують з права вимоги цієї дебіторської заборгованості (далі - «Дебіторська заборгованість»).

Також, 02.12.2020 між Цедентом та Цесіонарієм було укладено додаткову угоду № 1 до Договору, в пунктах 1, 2, 4 якої сторони підтвердили, що Дебіторська заборгованість, зокрема, включає право отримання грошових коштів, що були стягнуті на користь Цедента рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі № 905/3553/15 в розмірі 23215729,00 грн (двадцять три мільйони двісті п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 00 копійок); грошові кошти, які Цесіонарій має право отримати внаслідок укладення договору, мають бути перераховані відповідними особами (ліквідатором Боржника, Державною казначейською службою України та її територіальними органами, державними та/або приватними виконавцями, тощо) на банківський рахунок Цесіонарія, визначений Цесіонарієм, в повному розмірі, що підлягав виплаті на користь Цедента до укладення Договору; укладення договору є підставою для заміни стягувача з Цедента на Цесіонарія у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі №905/3553/15 про стягнення з Державного бюджету України на користь Цедента шкоди в розмірі 23215729,00 грн, а також для заміни стягувача у виконавчому листі (наказі) суду у справі №905/3553/5 до відкриття виконавчого провадження.

АТ «Гарантійне та страхове товариство» звернулося до господарського суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі.

Адвокатське об`єднання «Віталій Титич і партнери» звернулося до господарського суду з клопотанням про залучення в якості третьої особи.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права суд повинен визначитися з учасниками справи, до складу яких згідно із частиною першою статті 41 ГПК України у справах позовного провадження відносяться сторони та треті особи.

Відповідно до статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Отже, норми ГПК України передбачають можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Підставою для залучення судом до участі у справі осіб, які не є стороною у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є обставини можливості впливу судового рішення зі спору на права та обов`язки цих осіб щодо однієї із сторін.

Існування статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в господарському процесі покликане забезпечити саме дотримання права на справедливий суд тих осіб, які не є позивачем чи відповідачем, однак рішення суду може вплинути на їх права чи обов`язки.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні спору.

Статтею 51 ГПК України передбачені наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета опору, а саме якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета опору.

Вирішуючи доводи апелянта щодо не залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, апеляційний господарський суд з`ясовує питання впливу судового рішення (ухвали) на його права та обов`язки по відношенню до однієї із сторін.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що для залучення третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача до участі у справі достатньо встановити матеріально-правовий зв`язок з позивачем, тобто, що у третьої особи є права та обов`язки по відношенню до позивача.

Відповідно до п. 1.3 договору цесії до Цесіонарія переходять усі права Цедента на Дебіторську заборгованість (в редакції додаткової угоди № 2).

Крім того, внаслідок переходу права вимоги дебіторської заборгованості відбувся перехід інших прав, які слідують та/або пов`язані з дебіторською заборгованістю (п. 1.2 договору цесії в редакції додаткової угоди №1).

Відповідно до п. 3.6. договору цесії:

« 3.6. На момент укладання Договору Цесіонарію належить 97,5%, а Цеденту належить 2,5% від грошової суми, яка підлягала виплаті Цеденту, а після укладання Договору підлягає виплаті Цесіонарію, за рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі № 905/3553/15 в розмірі 23 215 729,00 грн (двадцять три мільйони двісті п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 00 копійок).

Якщо така виплата буде здійснена на банківський рахунок Цедента, Цедент зобов`язаний повідомити про це Цесіонарія протягом трьох робочих днів та перерахувати 97,5% від отриманих грошових коштів на рахунок Цесіонарія протягом п`яти робочих днів».

Відповідно до п. 3.7 договору цесії:

« 3.7. Цедент підтверджує, що відповідно до Договору про надання юридичних послуг Цедент зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар успіху у розмірі 10% від суми, отриманої Цедентом:

(і) відповідно до п. 3.4. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 до Договору, що становить 2,5% від грошової суми, яка виплачена Цесіонарію ліквідатором Боржника в межах справи про банкрутство Боржника,

та відповідно до п. 3.6. Договору, в редакції Додатково угоди № 2 до Договору, що становить 2,5% від 23 215 729,00 грн (двадцяти трьох мільйонів двохсот п`ятнадцяти тисяч семисот двадцяти дев`яти гривень 00 копійок).

Цесіонарій не має жодних обов`язків робити будь-які виплати на користь Адвокатського об`єднання зі своєї частини грошових коштів, отриманих Цесіонарієм наслідок укладення Договору, в тому числі, отриманих в межах справи про банкрутство Боржника та за рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі № 905/3553/15, зокрема з 97,5% від 23 215 729,00 грн (двадцяти трьох мільйонів двохсот п`ятнадцяти тисяч семисот двадцяти дев`яти гривень 00 копійок).

Розмір дебіторської заборгованості визначений у п. 3.4 Договору цесії та встановлюється наступним чином:

« 3.4. На момент укладання Договору Цесіонарію належить 97,5%, а Цеденту належить 2,5% від грошової суми, яка підлягала виплаті Цеденту, а після укладання Договору підлягає виплаті Цесіонарію, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод скловиробів» (ідентифікаційний код: 32375135, далі - «Боржник») в межах справи про банкрутство Боржника згідно реєстру вимог кредиторів, визнаних судом. Сторони підтверджують, що ліквідаційна маса Боржника, складається, у тому числі, з грошової суми у розмірі 11 663 599,87 грн (одинадцять мільйонів шістсот шістдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 87 копійок), що була стягнута ліквідатором Боржника за рішенням суду від 23.01.2019 у справі № 908/4057/143а.»

Відтак, фактично розмір дебіторської заборгованості залежить від вирахування узгодженої премії успіху, належної адвокатському об`єднанню, яку (п.п. 3.4, 3.7 договору цесії).

Таким чином, встановлені судом апеляційної інстанції обставини свідчать про безпосередню наявність у апелянта юридичного інтересу щодо предмету відступленого права вимоги, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача адвокатського об`єднання «Віталій Титич та партнери».

Суд апеляційної інстанції також має повноваження стосовно залучення третіх осіб, що передбачено пунктом 1 частини першої статті 267 ГПК України. У постановах від 13.02.2020 у справі № 922/1240/19, від 18.11.2020 у справі № 904/6059/19, від 22.07.2021 у справі № 910/12732/20, від 07.10.2021 у справі № 910/12803/18 Верховний Суд вже звертав увагу на те, що процесуальний закон не обмежує можливості допущення особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на підставі її заяви про вступ у справу в процесі розгляду останньої в апеляційному порядку, а також залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі за заявою учасників справи або з ініціативи апеляційного господарського суду.

Процесуальний закон не обмежує можливості допущення особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на підставі її заяви про вступ у справу в процесі повторного розгляду останньої в апеляційному порядку, а також залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі за заявою учасників справи або з ініціативи апеляційного господарського суду: відповідні дії можуть мати місце до прийняття апеляційною інстанцією судового рішення зі справи.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена.

Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про неврахування господарським судом першої інстанції предмету договору цесії та прав та обов`язків його учасників, що не дозволило апелянту отримати доступ до суду, а, відтак, приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення впливає на права та обов`язки апелянта та про те, що останній має підстави бути залученим до участі у справі як тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Згідно пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Відповідно до приписів статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 334 ГПК України).

У зв`язку із заміною боржника або стягувача відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним боржником або стягувачем проводиться відповідно до норм ГПК України за заявою заінтересованої особи зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього боржника або стягувача всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що встановлені обставини укладення договору цесії є достатніми для висновку про фактичний перехід прав та обов`язків сторони до іншої особи на підставі правочину, а, відтак, про наявність правових підстав для заміни стягувача правонаступником.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки нез`ясування обставин, що мають значення для справи призвело до неправильного вирішення питання щодо участі апелянта у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський суд не має підстав для задоволення тієї частини вимог апеляційної скарги, які стосуються направлення справи до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки оскаржувана ухвала не відноситься до наведених у ч. 3 ст. 271 ГПК України, відтак, її скасування не вимагає передання справи на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, що має наслідком скасування оскаржуваної ухвали господарського суду першої інстанції та прийняття нового рішення, оскільки справу розглянуто без участі апелянта, який не був залучений до участі у справі.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду цієї справи апеляційну скаргу задоволено частково, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідачів солідарно.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та статтями 8, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №905/3553/15 скасувати.

3. Залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача адвокатське об`єднання «Віталій Титич і партнери».

4. Прийняти нове рішення, яким заяву Акціонерного товариства «Експортне гарантійне та страхове товариство» про заміну стягувача у виконавчому документі у справі 910/3553/15 задовольнити.

5. Замінити стягувача в наказі Господарського суду міста Києва у справі №910/3553/15 від 11.11.2020 щодо стягнення з Державного бюджету України 23 215 729,00 грн шкоди, а саме стягувача - Компанію Ceska Exportni Banka, a.s. (Чеська Республіка, м. Прага, вул. Водічкова, 34, п.с. 701, 111 21; ідентифікаційний номер 63078333, зареєстрований у Торговому реєстрі при Муніципальному суді в Празі) на його правонаступника - Акціонерне товариство «Експортне гарантійне та страхове товариство» (Чеська Республіка, м. Прага, вул. Водічкова, 34, п.с. 701, 111 21; ідентифікаційний номер 45279314).

6. Стягнути солідарно з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84501, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 17, ), Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84301, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39/3, ), Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області (84501. м. Бахмут, вул. Миру, 44, ), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), Державної казначейської служби України (01601, м. Київ. вул. Бастіонна, 6, ) на користь адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» (04070, м. Київ, вул. волоська, 50/38, оф. 130, ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору за подання касаційної скарги.

7. Стягнути солідарно з Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84501, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 17, ), Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84301, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39/3, ), Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області (84501. м. Бахмут, вул. Миру, 44, ), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), Державної казначейської служби України (01601, м. Київ. вул. Бастіонна, 6, ) на користь адвокатського об`єднання «Віталій Титич і партнери» (04070, м. Київ, вул. волоська, 50/38, оф. 130, ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

Л.В. Кропивна

Повний текст складено 14.07.2022.