ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокуСправа № 912/3545/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/3545/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС", 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 32

до відповідача Фермерського господарства "Віра Вікторія", 26213, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Кіровка, вул. Леніна, буд. 74

за участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 4 494 520,55 грн

за участю представників:

від позивача - Барабаш Г.Л., ордер серії КВ № 767491 від 11.01.2022 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Баранніков І.В., довіреність № б/н від 01.12.2021 (в режимі відеоконференції);

від третьої особи - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" (далі - ТОВ "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Фермерського господарства "Віра Вікторія" (далі - ФГ "Віра Вікторія", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 2 500 000,00 грн, 1 150 000,00 грн неустойки, 750 000,00 грн штрафу, 94 520,55 грн 30% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору №1 про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги від 08.02.2021 в частині повернення фінансової допомоги, виконання якого забезпечено за договором поруки № 1-П від 08.02.2021, укладеного з поручителем - фізичною особою ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 28.12.2021 за поданим позовом відкрито провадження у справі № 912/3545/21 в порядку загального позовного провадження. У справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

24.01.2022 Фермерським господарством "Віра Вікторія" подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково не визнає позовні вимоги, а саме в частині нарахування неустойки в розмірі 1% за кожен день прострочення, штрафу у розмірі 30% від отриманої фінансової допомоги, а також стягнення 30% річних та просить відмовити у задоволенні позову у частині стягнення 1 150 000,00 грн неустойки, 750 000,00 грн штрафу та 30% річних у розмірі 94 520,55 грн.

24.01.2022 на адресу суду від Фермерського господарства "Віра Вікторія" надійшла заява від 21.01.2022 про врегулювання спору за участю судді.

25.01.2022 Фермерським господарством "Віра Вікторія" подано до суду клопотання про залучення третьої особи, відповідно до якого відповідач просить залучити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі №912/3545/21. В обґрунтування даного клопотання відповідач зазначає, що ОСОБА_1 є поручителем по Договору, який є предметом розгляду даної справи. До клопотання додано копію Договору поруки №1-П від 08.02.2021.

25.01.2022 судом розпочато підготовче засідання, в якому постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , встановлено позивачу та відповідачу строк для направлення на адресу третьої особи копії заяв по суті справи та додані до них документи (позовної заяви, відзиву), запропоновано третій особі надати суду пояснення на позов, відмовлено у задоволенні заяви відповідача від 21.01.2022 про врегулювання спору за участю судді, підготовче засідання відкладено на 17.02.2022 о 12:00 год.

02.02.2022 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

07.02.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого позивач вважає, що всі нарахування відбулись на законних підставах згідно умов договору про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги №1 від 08.02.2021 та норм чинного законодавства.

17.02.2022 від Фермерського господарства "Віра Вікторія" надійшли додаткові письмові пояснення від 17.02.2022, за змістом яких відповідач зазначає що спірна заборгованість виникла з вини позивача, з огляду на наявну заборгованість останнього перед відповідачем за договорами поставки №22112021 від 22.11.2021, №071021/1 від 07.10.2021, №011509/21 від 15.09.2021, № 0307/21 від 03.08.2021, які укладені між позивачем та відповідачем, а також видатковими накладними.

Протокольною ухвалою від 17.02.2022, господарський суд задовольнив клопотання представника позивача про перенесення судового засідання, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, на підставі ст. 183 ГПК України, оголосив перерву в підготовчому засіданні до 02.03.2022 о 12:00 год.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, а також з огляду на те, що Господарський суд Кіровоградської області розташований в одному приміщенні з Кіровоградською обласною військовою адміністрацією, судові засідання, призначені у період з 28 лютого по 12 березня 2022 року включно, перенесені.

18.04.2022 до господарського суду від Фермерського господарства "Віра Вікторія" надійшов зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Експосервіс" про зарахування вимог Фермерського господарства "Віра Вікторія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Експосервіс" у сумі що становить 2 442 399,24 грн.

Ухвалою від 21.04.2022 зустрічну позовну заяву Фермерського господарства "Віра Вікторія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" про зарахування вимог в сумі 2 442 399,24 грн заявнику повернуто без розгляду.

Ухвалою від 06.05.2022 підготовче засідання призначено на 31.05.2022 о 15:00 год.

Ухвалою від 31.05.2022 закрито підготовче провадження у справі №912/3545/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2022 о 15:30 год.

29.06.2022 на електронну адресу суду (з КЕП) від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням представника на стаціонарному лікуванні з 21.06.2022.

Протокольною ухвалою від 30.06.2022 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 05.07.2022 о 16:00 год.

04.07.2022 на електронну адресу суду (з КЕП) від представника відповідача адвоката Клименко О.В. надійшло клопотання від 04.07.2022, яким повідомлено суд, що угоду про надання правової допомоги від 10.05.2022, укладена між Клименко О.В. та Фермерським господарством "Віра Вікторія", в особі директора ОСОБА_1. було розірвано, у зв`язку з вищевикладеним повідомлено, що адвокат Клименко О.В. більше не представляє інтереси Фермерського господарства "Віра Вікторія".

В судовому засіданні 05.07.2022 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю.

Відповідач позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа участь повноважного представника в судовому засіданні 05.07.2022 не забезпечила, хоча належним чином повідомлена про місце, дату та час засідання суду.

В судовому засіданні 05.07.2022 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

08.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" (Сторона 1) та Фермерським господарством "Віра Вікторія" (Сторона 2), ОСОБА_1 (Сторона 3) підписано договір № 1 про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір, а.с. 7-8), за умовами якого Сторона 1 у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надає Стороні 2 безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі у розмірі, встановленому в п. 1.2 цього Договору, а Сторона 2 зобов`язується повернути надану фінансову допомогу Стороні 1 у встановлені цим Договором строки.

Згідно умов Договору, розмір фінансової допомоги, що надається за цим Договором (ціна Договору), складає 2 500 000,00 грн, що еквівалентно 90 021,64 дол. США відповідно до курсу НБУ станом на 08.02.2021 (1 долар США дорівнює 27,7711 грн) (пункт 1.2.).

Фінансова допомога надається грошовими коштами, в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Сторони 2 (пункт 2.2.).

Сторона 1 зобов`язується перерахувати грошові кошти у розмірі, встановленому в п.п. 1.2, 1.3 цього Договору, протягом 3 банківських днів з дня набрання чинності Договором (пункт 2.3.).

Сторона 1 за цим Договором надає фінансову допомогу Стороні 2 на строк до 31.10.2021 (пункт 2.4.).

Сторона 2 зобов`язана повернути суму фінансової допомоги Стороні 1 до 31.10.2021 включно. Фінансова допомога повертається у безготівковому порядку шляхом перерахування Стороною 2 грошових коштів на банківський рахунок Сторони 1 (пункт 2.5.).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплено печатками Сторін. Договір діє до виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 6.1.).

08.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" перераховано на розрахунковий рахунок Фермерського господарства "Віра Вікторія" грошові кошти в розмірі 2 500 000,00 грн, згідно платіжного доручення № 293 з призначенням платежу: "Оплата про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги згідно дог. № 1 від 08.02.2021 без ПДВ" (а.с. 9).

Платіжне доручення № 293 від 08.02.2021 містить відмітку банку про проведення платежу 08.02.2021.

08.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" (Надавач), фізичною особою ОСОБА_1 (Поручитель) та Фермерським господарством "Віра Вікторія" (Боржник) укладено договір поруки №1-П (далі - Договір поруки, а.с. 16-17), предметом якого є зобов`язання Поручителя перед Надавачем солідарно відповідати за виконання Боржника зобов`язань (надалі-Основні зобов`язання) перед Надавачем за договором про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги № 1 від 08.02.2021 (далі - Основний Договір), а саме: зобов`язання Боржника повернути фінансову допомогу Надавачеві в обумовлений Основним договором строк та на умовах, передбачених Основним договором. Поручитель за цим Договором є фінансовим та майновим поручителем одночасно.

Згідно п. 1.3 Договору поруки, Поручитель відповідає солідарно і в повному обсязі за зобов`язаннями Боржника перед Надавачем, визначених у пункті 1.1 Договору, що витікають з Основного договору, а саме: у разі невиконання Боржником вказаних зобов`язань, Поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і Боржник.

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами і до виконання зобов`язань за Основним договором, або до моменту виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 6.1. Договору поруки).

01.11.2021 позивачем в одному листі в двох документах тотожними за змістом було направлено Фермерському господарству "Віра Вікторія" та ОСОБА_1 , як голові фермерського господарства вимогу №102-538/1-1 від 01.11.2021 про погашення заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №1 від 08.02.2021 в розмірі 2 500 000,00 грн у термін до 01.12.2021 року (а.с. 12-14).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначена вимога була отримана відповідачем за підписом ОСОБА_1 особисто 06.11.2021 (трекінг №882) (а.с. 15).

Дана вимога залишилась без відповіді, заборгованість без оплати.

07.12.2021 позивачем було направлено на адресу голови Фермерського господарства "Віра Вікторія" ОСОБА_1. повторну вимогу від 07.12.2021 №102-538/12 про негайне погашення заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №1 від 08.02.2021 в розмірі 4 251 027,40 грн (а.с. 18-21). Також вимога від 07.12.2021 була направлена на офіційну електронну пошту відповідача з офіційної електронної пошти позивача (реквізити зазначені у договорі). У відповідь на цей електронний лист відповідач відповів: "Отримали ваші вимоги 01.11.2021 та 07.12.2021. Грошей зараз нема щоб закрити бог хіба частково перекрити продукцією. Необхідна відстрочка до 01 травня. Коли зручно здзвонитись та обговорити?" (а.с. 22-23).

Внаслідок невиконання Фермерським господарством "Віра Вікторія" зобов`язань з повернення суми фінансової допомоги в установлений строк, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Правовідносини за договором позики врегульовано параграфом першим глави 71 Цивільного кодексу України (ст. ст. 1046-1053).

Стаття 1046 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У частині 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС", як Сторона 1 (позикодавцем), Фермерським господарством "Віра Вікторія", як Сторона 2 (позичальником) та ОСОБА_3 , як Сторона 3 (поручитель) договору про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги, свідченням чого є як підписання такого договору у формі єдиного документа з погодженими за договором умовами позики, так і фактичне передання позивачем відповідачу грошової суми в розмірі 2 500 000,00 грн за платіжним дорученням №293 від 08.02.2021.

За умовами Договору № 1 від 08.02.2021 строк повернення фінансової допомоги - до 31 жовтня 2021 року включно.

Між тим, за наявними матеріалами справи Фермерським господарством "Віра Вікторія" не повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" фінансову допомогу за Договором №1 від 08.02.2021.

Наявність заборгованості за Договором №1 від 08.02.2021 в розмірі 2 500 000,00 грн не заперечена відповідачем у відзиві на позов та станом на 05.07.2022 не спростована відповідачами під час розгляду справи в суді.

У відповідності до викладеного, є підтвердженим наявність підстав для стягнення з Фермерського господарства "Віра Вікторія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" 2 500 000,00 грн заборгованості згідно Договору №1 від 08.02.2021 (основна заборгованість).

З підстав викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" про стягнення з Фермерського господарства "Віра Вікторія" 2 500 000,00 грн заборгованості підлягають задоволенню.

За нормами частини 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того, наслідками невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання є, зокрема, застосування учасниками відносин у сфері господарювання штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня), що передбачено ст. 230 Господарського кодексу України.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 Господарського кодексу України (ч. 2 ст. 230 Господарського кодексу України).

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафом, відповідно до частини 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею, відповідно до частини 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо позовних вимог про стягнення з Фермерського господарства "Віра Вікторія" штрафних санкцій та 30% річних, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для застосування штрафних санкцій - неустойка, штрафу, пені, а також для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у вигляді, стягнення інфляційних втрат та 30% річних.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення при укладанні договору санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань.

Укладаючи Договір про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 1 від 08.02.2021, сторони в пункті 4.2. Договору встановили відповідальність Фермерського господарства "Віра Вікторія" при порушені строку повернення фінансової допомоги або повернення не в повному обсязі більше ніж на 2 (два) робочих дня, штраф у розмірі 30% від суми фінансової допомоги, встановленої Договором.

Пунктом 4.1 Договору №1 від 08.02.2021 сторони встановили, що за порушення строків повернення фінансової допомоги відповідач сплачує на користь позивача неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення до дня фактичного отримання коштів на рахунок позивача.

Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем заявлено до стягнення пеню, яка згідно розрахунку позивача становить 1 150 000,00 грн за період з 01.11.2021 по 16.12.2021.

Згідно до положень частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (надалі - Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону).

За вказаних обставин, є правомірним застосування Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" до Фермерського господарства "Віра Вікторія" відповідальності за порушення зобов`язання за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 1 від 08.02.2021 з повернення фінансової допомоги в установлений Договором строк у вигляді штрафу, пені та 30% річних за період прострочення.

За змістом пункту 4.1. Договору за порушення строків повернення фінансової допомоги відповідач сплачує на користь позивача неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення до дня фактичного отримання коштів на рахунок позивача.

Перевіркою розрахунку судом встановлено, що позивачем не враховано вимоги щодо розміру пені, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, як і не враховано вимоги статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строку.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку заявленої до стягнення неустойки (пені), дійшов висновку про неправильне її нарахування, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі №927/490/18), а відтак прострочення виконання зобов`язання настає з наступної календарної дати.

Позивачем невірно визначено початок періоду прострочення повернення позивачу фінансової допомоги, починаючи з 01.11.2021, оскільки згідно п. 2.5 договору узгоджено строк повернення суми фінансової допомоги до 31.10.2021 року включно та нарахування повинно здійснюватись з наступного дня, враховуючи приписи ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день припадає на вихідний, святковий та неробочий день.

Враховуючи викладені вище висновки суду, прострочення виконання зобов`язання по поверненню поворотної фінансової допомоги в сумі 2 500 000,00 грн починається з 02.11.2021, а не з 01.11.2021, як визначено позивачем початковою датою нарахування пені на суму 2 500 000,00 грн.

Після здійснення перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, до стягнення підлягає пеня у загальній сумі 52 876,71 грн за період з 02.11.2021 по 16.12.2021.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу (2 500 000,00 грн х 30%=750 000,00 грн) судом порушень умов договору та чинного законодавства не встановлено.

Пунктом 4.3. Договору сторони, керуючись положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України дійшли згоди встановити проценти річних в розмірі 30% при застосуванні цієї компенсаційної норми.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 30% річних з врахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строку, з визначеного позивачем періоду нарахування, та встановленої судом дати, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віра Вікторія" 30 % річних у розмірі 92 465,75 грн за період з 02.11.2021 по 16.12.2021.

За правилами ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Конституційний Суд в рішенні від 11.07.13 №7-рп/2013 зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Статтею 233 Господарського кодексу України надано суду можливість пом`якшити розмір неустойки у випадку її надмірності порівняно з наслідками порушення зобов`язання. Це є одним з правових способів, наданих законом, який направлений проти зловживання правом вільного визначення розміру неустойки, тобто по суті, направлений на реалізацію вимог ч. 2 ст. 13 ЦК України, відповідно до якої при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які могли б могли порушити права інших осіб.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

Таким чином, чинне законодавство передбачає неустойку в якості засобу виконання зобов`язань й міру майнової відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання, а правом на пом`якшення неустойки наділений суд за для усунення явної її неспіврозмірності й подальшого порушення зобов`язань.

Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності, під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов`язань, кодекс допускає виплату кредитору такої компенсації його втрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.

При цьому суд враховує:

- правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора;

- встановлений у договорі збільшений розмір процентів річних є мірою цивільно-правової відповідальності, що є додатковим тягарем для боржника;

- відсутність підстав вважати, що порушення зобов`язання відповідачем потягло за собою значні збитки для позивача;

- очевидну неспівмірність заявленого до стягнення суми штрафу, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

Зважаючи на встановлені вище господарським судом обставини щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 52876,61 грн пені та 92465,75грн 30 % річних за визначений позивачем період, а також значний розмір штрафу (750 000 грн) у співвідношенні з розміром основного боргу (2 500 000 грн), з метою забезпечення балансу інтересів сторін, з огляду на вимоги розумності та справедливості, користуючись правом, наданим йому ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення неустойки і процентів річних. При цьому вирішення питання та розмір такого зменшення закон відносить на розсуд суду.

З огляду на викладені обставини в сукупності суд, користуючись правом, наданим йому ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, зменшує розмір штрафу на 50 %, тобто до 375 000 грн.

З підстав викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" про стягнення з Фермерського господарства "Віра Вікторія" підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 500 000,00 грн основного боргу, 52 876,71 грн пені, 375 000,00 грн штрафу та 92 465,75 грн 30% річних. У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено (п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України").

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Віра Вікторія" (вул. Набережна, буд. 74, с. Миролюбівка, Маловисківський район, Кіровоградська область, 26213, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 32, ) 2 500 000,00 грн основний борг, 52 876,71 грн пеня, 375 000,00 грн штраф, 92 465,75 грн 30% річних, а також 50 930,14 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕСУРС ЕКСПОСЕРВІС" (вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 32, м. Київ, 01054 та електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_2); Фермерському господарству "Віра Вікторія" (вул. Леніна, буд. 74, с. Кіровка, Маловисківський р-н, Кіровоградська обл., 26213 та електронною поштою ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 13.07.2022.

Суддя Г.Б. Поліщук