ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 рокуСправа № 912/225/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/225/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО", 08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО", 26100, Кіровоградська область, смт Новоархангельськ, вул. Грушевського М., буд. 25

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 1 440 197,92 грн

за участю представників:

від позивача - Білецька Н.С., адвокат, свідоцтво серії КС №3422/10 від 11.10.2021, довіреність №б/н від 01.12.2021 (в режимі відеоконференції);

від відповідача 1. - участі не брали;

від відповідача 2. - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 1 440 197,92 грн, з яких 932 509,66 грн основного боргу, 91 327,14 грн пені, 198 153,86 грн 36% річних, 31 705,33 грн індексу інфляції, 186 501,93 грн штрафу, з покладенням на відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Покупцем та Поручителем умов договору поставки №197/21-КД від 29.04.2021 на умовах відстрочення кінцевого розрахунку в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 23.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/225/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче зсідання призначено на 28.06.2022 о 12:30 год, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 28.06.2022 господарський суд закрив підготовче провадження у справі №912/225/22 та призначив її до судового розгляду по суті на 13.07.2022 о 12:00 год.

Відповідачі участь повноважного представника в судовому засіданні 13.07.2022 не забезпечили.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 28.06.2022, направлений на адресу відповідача 1. - Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО", яка є адресою його місцезнаходження відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий з довідкою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Поштовий штемпель на довідці містить дату - 07.07.2022.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 28.06.2022, направлений на адресу відповідача 2. за останнім відомим суду місцем проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , також повернутий з довідкою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Поштовий штемпель на довідці містить дату - 07.07.2022.

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що неотримання відповідачами конвертів з ухвалою суду від 28.06.2022 у даній справі та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідачів щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, проживання, тобто їх власною волею.

Крім того, вказана ухвала направлена відповідачу 1 на електронну пошту, адреса якої зазначена в договорі поставки.

Також, в матеріалах справи містяться телефонограми від 12.07.2022 №4550 та №4545, відповідно до яких, за наявними засобами зв`язку, зв`язатись з відповідачами не вдалось.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідачів про дату, час та місце проведення засідання суду.

При цьому, суд враховує, що про відкриття провадження у даній справі відомо відповідачам, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з ухвалами про відкриття провадження від 23.05.2022 (а.с. 129-130).

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 13.07.2022 за відсутності представників відповідачів.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши в судовому засіданні подані докази, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" (далі - Покупець) укладено договір поставки №197/21-КД на умовах відстрочення кінцевого розрахунку (далі - Договір поставки).

Згідно з п. 1.1. Договору поставки на умовах, визначених договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму.

Відповідно до п. 1.2. Договору поставки найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки (згідно правил Інкотермс 2010), порядок та термін оплати товару, інші умови, визначені в додатках до договору, які є невід`ємною його частиною та у видаткових накладних.

За умовами п.п. 2.1., 2.2. Договору поставки загальна сума договору становить загальну вартість товару, визначену із врахуванням вимог п. п. 2.2.-2.3. договору, що передається за цим договором. Вартість товару вказується у додатках до договору та у видаткових накладних, складених на підставі цього договору. Ціна товару встановлюється у гривнях і відображається в додатках до договору. Вартість тари, упакування та маркування товару включена до ціни товару. Зважаючи на те, що товар виробляється за кордоном та імпортується на територію України, сторони домовились, що вказані у підписаних сторонами додатках в гривнях ціни на товар та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані постачальником в залежності від зміни комерційного курсу гривні до іноземної валюти. Ціна товару заокруглюється до 0,01 грн. Зважаючи на те, що сторони погодились із тим, що ціна товару за цим договором є договірною (може визначатися за згодою сторін), то процедуру коригування ціни товару постачальником у порядку, передбаченому п. п. 2.2.1-2.2.3, сторони домовились вважати погодженою на увесь час чинності цього договору та не вважати таке коригування односторонньою зміною умов договору, що потребує окремого погодження сторін.

Пунктом 2.4.1. Договору поставки передбачено, що покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог п. п. 2.2-2.3. у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в строки, які вказані в додатках до договору, шляхом перерахування коштів в національній валюті на поточний рахунок постачальника, вказаний в даному договорі або в рахунку на оплату вартості товару. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок постачальника, вказаного в тексті цього договору.

Згідно з п. 2.4.2. Договору поставки ціна товару, що був повернутий покупцем постачальнику, за згодою останнього, або непоставлений покупцю, зменшує розмір останнього платежу покупця за договором.

В п. 5.1. Договору поставки визначено, що господарські зобов`язання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін, крім обов`язків покупця по виконанню грошових зобов`язань за договором та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання.

Відповідно до п. 7.2. Договору поставки у випадках порушення умов даного договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором. За порушення даних умов договору покупець: А) сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання; Б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 20 % від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання; В) сплачує на користь постачальника 36 (тридцять шість) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно з п. 7.3. Договору поставки, керуючись ст. 259 ЦК України сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього договору до 3 років. Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Договір поставки та додатки до нього підписані представниками сторін та скріплені печатками.

29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (далі - Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" (далі - Боржник) та ОСОБА_1 (далі - Поручитель) укладено договір поруки №П/197/21-КД (далі - договір поруки).

Згідно з п. 1.1.-1.2. договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником всіх грошових зобов`язань за договором, передбаченим п. 2 цього договору (надалі іменується "основний договір"). У випадку порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Під "Основним договором" в цьому договорі розуміється Договір поставки №197/21-КД від 29.04.2021, укладений між кредитором (в основному договорі іменується "постачальник") та боржником (в основному договорі іменується "покупець"). Строк дії основного договору становить один рік із дня його підписання уповноваженими представниками сторін, крім зобов`язань покупця по виконанню грошових зобов`язань та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання (п. п. 2.1.-2.2. договору поруки).

Передбачений цим договором обов`язок поручителя перед кредитором поширюється на суму усіх, без винятку, грошових зобов`язань боржника за основним договором. Підписанням цього договору поручитель, без додаткового повідомлення поручителя та без укладення окремої угоди, надає безумовну згоду на те, що у випадку збільшення обсягу обов`язку боржника перед кредитором за основним договором, відповідно збільшується обсяг обов`язку поручителя перед кредитором. Кредитор не зобов`язаний повідомляти поручителя про зміну обсягу обов`язку боржника перед кредитором. Поручитель несе відповідальність за сплату боржником основного боргу, курсової різниці, процентів за користування товарним кредитом, за відшкодування збитків, за сплату неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних втрат, судових витрат та інших витрат кредитора, пов`язаних з одержанням виконання грошового зобов`язання за основним договором. Сторони договору поруки домовились, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність по всім зобов`язанням боржника, вказаним вище, в тому числі по сплаті судових витрат та інших витрат кредитора, пов`язаних з одержанням виконання грошового зобов`язання за основним договором (п. п. 3.1-3.4. договору поруки).

Відповідно до п. 4.1 договору поруки, поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором в строк 3-х банківських днів після настання строку оплати за основним договором, шляхом оплати грошових коштів на поточний рахунок кредитора, вказаний в даному договорі.

Згідно з п. 6.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його укладення і діє до моменту припинення поруки. Порука припиняється через 5 років з дати укладення даного договору.

Факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Основне зобов`язання у даному спорі випливає з господарського договору поставки, укладеного між юридичними особами, а договір поруки укладений для забезпечення виконання господарського зобов`язання покупця стосовно оплати поставленого товару. Тому, незважаючи на те, що поручителем по договору поруки є фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, даний спір підлягає розгляду в господарському суді, оскільки сторонами основного зобов`язання є юридичні особи. Правильність даної правової позиції підтверджує Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.04.2018 у справі №638/13998/14-ц, провадження №14- 88 цс 18, в пунктах 41-42 якої зазначено: "41. Лише з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. 42. Відтак, тільки з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договору поруки, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання".

Отже, незважаючи на те, що позивач подав позов до фізичної особи, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, даний спір підлягає розгляду в господарському суді, оскільки основним зобов`язанням є господарське зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, а фізична особа, яка не є підприємцем, є стороною правочину, укладеного для забезпечення виконання господарського зобов`язання.

Як вказує позивач, за умовами Договору поставки, а також додатків до нього, відповідачу 1. був поставлений товар на загальну суму 2 333 570,58 грн, відповідно до видаткових накладних: №17891 від 29.04.2021 на суму 937 913,04 грн, №23887 від 20.05.2021 на суму 85 237,20 грн, №24302 від 21.05.2021 на суму 170 474,40 грн, №24319 від 21.05.2021 на суму 182 261,88 грн, №24887 від 24.05.2021 на суму 170 474,40 грн, №25339 від 25.05.2021 на суму 253 029,12 грн, №26468 від 28.05.2021 на суму 203 274,00 грн, №28956 від 02.06.2021 на суму 96 042,24 грн, №28961 від 02.06.2021 на суму 8 529,96 грн, №32044 від 10.06.2021 на суму 200 744,46 грн та №33584 від 22.06.2021 на суму 25 589,88 грн.

Однак, відповідач 1 здійснив часткову оплату за поставлений позивачем товар на загальну суму 1 401 060,92 грн, що підтверджується копіями роздруківок платіжних доручень з програми "Клієнт-Банк", наявних в матеріалах справи, а саме: 12.05.2021 на суму 83 370,05 грн, 19.05.2021 на суми: 489 799,25 грн, 177 161,42 грн, 187 582,32 грн, 25.05.2021 на суму 135 000,00 грн, 01.06.2021 на суму 39 900,00 грн, 02.06.2021 на суми: 7 361,88 грн, 22 600,00 грн, 04.06.2021 на суму 100 000,00 грн, 07.06.2021 на суму 93 586,00 грн, 24.06.2021 на суму 64 700,00 грн.

Таким чином, залишок заборгованості відповідача 1 перед позивачем за поставлений товар становить 932 509,66 грн.

Крім того, позивачем за неналежне виконання відповідачем 1. Договору поставки нараховано 91 327,14 грн пені, 198 153,86 грн 36% річних, 31 705,33 грн індексу інфляції, 186 501,93 грн штрафу.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд враховує таке.

Пункт 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Як вбачається із описаних обставин справи, між сторонами виникли правовідносини з поставки товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 694 ЦК України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач стверджує, що свої зобов`язання щодо передачі товару за договором поставки виконав повністю, що підтверджується копіями видаткових накладних, долученими до матеріалів справи.

Разом з тим, видаткові накладні: №28961 від 02.06.2021 на суму 8 529,96 грн, №32044 від 10.06.2021 на суму 200 744,46 грн та №33584 від 22.06.2021 на суму 25 589,88 грн, всього на суму 234 864,30 грн, не підписані відповідачем 1.

Вищезазначені накладні направлялись відповідачу 1 цінним листом (з описом вкладення), проте через два місяці після їх складення, а саме 21.09.2021.

За твердженням позивача, товар за даними видатковими накладними поставлений, факт його отримання підтверджує роздруківка податкових накладних: №657 від 02.06.2021 на суму 8 529,96 грн, №3656 від 10.06.2021 на суму 200 744,46 грн та №5546 від 22.06.2021 на суму 25 589,88 грн з програмного забезпечення "M.E.DOC IS", оскільки дані податкові накладні реєструвалися в Єдиному реєстрі податкових накладних за допомогою вказаного програмного забезпечення, що підтверджується наявними в справі копіями квитанцій.

Як вказує позивач, зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, отримані відповідачем 1 та затверджені ним, тобто останній визнав, що товар за договором поставки отримав, про що свідчить проставлений на даних податкових накладних статус документа "Зареєстровано в ЄРПН" та "Документ доставлено контрагенту".

Дослідивши надані позивачем видаткові накладні: №28961 від 02.06.2021 на суму 8 529,96 грн, №32044 від 10.06.2021 на суму 200 744,46 грн та №33584 від 22.06.2021 на суму 25 589,88 грн, які підписані тільки позивачем, суд прийшов до висновку, що вони не можуть бути доказом отримання відповідачем товару на загальну суму 234 864,30 грн, з наступних підстав.

В статті 692 ЦК України закріплені положення про те, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, якщо ці недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Таким чином, лише первинні документи можуть підтвердити факт господарської операції, яка відображається в бухгалтерському обліку, на підставі якого в подальшому формується податкова звітність.

У статті 9 вказаного Закону та пункті 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку зазначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, якщо ці недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Згідно п. 2.5 Положення первинний документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Копії накладних №28961 від 02.06.2021, №32044 від 10.06.2021 та №33584 від 22.06.2021 в силу статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, при відсутності на них підпису уповноваженої особи відповідача 1, не можуть бути доказом, який підтверджує проведення господарської операції по передачі позивачем товару за Договором поставки.

Долучені позивачем до позовної заяви податкові накладні, квитанції про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних не підтверджують здійснення поставки позивачем товару відповідачу 1. та прийняття його відповідачем 1, оскільки вони не містять ознаки первинного документа, який передбачений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не містять підпису уповноваженого представника відповідача 1, а відтак, не підтверджують здійснення господарської операції.

Таким чином, позивачем не доведено факт передачі відповідачу 1 товару на загальну суму 234 864,30 грн, а тому у відповідача 1 не виникло обов`язку по його оплаті.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу на суму 234 864,30 грн є такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи, тому не підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідач 1 про дійсність отриманого товару та проти наявності заборгованості у розмірі 697 645,36 грн не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем 1 зобов`язань щодо оплати заборгованості за поставлений товар у розмірі 697 645,36 грн.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що згідно п. 1.1.-1.2. договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником всіх грошових зобов`язань за договором, передбаченим п. 2 цього договору (Договір поставки №197/21-КД від 29.04.2021). У випадку порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 3.3. договору поруки, поручитель несе відповідальність за сплату боржником основного боргу, курсової різниці, процентів за користування товарним кредитом, за відшкодування збитків, за сплату неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних втрат, судових витрат та інших витрат кредитора, пов`язаних з одержанням виконання грошового зобов`язання за основним договором.

Отже, на поручителя поширюється також обов`язок сплачувати нараховані за договором відсотки за користування товарним кредитом, пеню, 36 % річних, індексу інфляції та штраф.

Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором в строк 3-х банківських днів, шляхом оплати грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора, вказаний в даному договорі.

Оскільки відповідач 1 зобов`язання, забезпеченого порукою, не виконав, відповідач 2. відповідає разом з відповідачем 1, як солідарні боржники перед позивачем.

Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача 1 за поставлений товар у розмірі 697 645,36 грн, у зв`язку з чим вимога позивача про солідарне стягнення підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів 91 327,14 грн пені, 198 153,86 грн 36% річних, 31 705,33 грн індексу інфляції, 186 501,93 грн штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 2, 3 вищезазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно з ст. ст. 1, 3 вищезазначеного Закону, платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Сторони у пунктах 7.2. (А), 7.2. (Б) договору поставки погодили, що у випадках порушення умов даного договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором. За порушення даних умов договору покупець: А) сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання; Б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 20 % від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.3. Договору поставки, керуючись ст. 259 ЦК України сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього договору до 3 років. Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором поставки встановлено 36 % річних замість 3 % (п. 7.2. (В).

Згідно розрахунку позивача, останній станом на день подачі позову до суду просив стягнути з відповідачів 36 % річних в розмірі 198 153,86 грн та 91 327,14 грн пені за період з 20.06.2021 по 27.01.2022.

Перевіривши вказаний розрахунок, судом встановлено, що позивачем неправильно визначено дату початку нарахування 36 % річних та пені.

В п. 2.4.1. Договору поставки передбачено, що покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог п. п. 2.2-2.3. у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в строки, які вказані в додатках до договору.

Так, в додатку №1/СА000022516 від 20.05.2021 до договору поставки встановлений строк оплати за товар на суму 426 186,00 грн до 19.06.2021; в додатку №1/СА000022830 від 21.05.2021 на суму 182 261,88 грн - до 20.06.2021.

Разом з тим, 19.06.2021 та 20.06.2021 припадають на вихідні дні (субота та неділя).

З урахуванням вихідних та святкових днів (з 19 по 21 травня (всього 3 дні) Трійця) строк оплати по вказаним додаткам закінчився 22.06.2021.

Тому, прострочення платежу має місце з 23.06.2021, а не з 20.06.2021 та з 21.06.2021 як зазначає позивач.

Отже, вимога про стягнення 36 % річних та пені на суму боргу 27 738,12 грн в розмірі 27,36 грн та 11,40 грн за період 20.06.2021, на суму боргу 210 000,00 грн в розмірі 414,25 грн та 172,60 грн за період з 21.06.2021 по 22.06.2021, що разом складає 441,61 грн 36 % річних та 184,00 грн пені, заявлено необґрунтовано, тому в цій частині вимог слід відмовити.

Перевіривши розрахунок 36 % річних 4 567,78 грн та пені 1 903,24 грн від несплаченої суми 210 000,00 грн за період з 23.06.2021 по 24.06.2021 та 601 603,12 грн за період з 25.06.2021 по 01.07.2021, суд встановив, що такі нараховано вірно, тому підлягають задоволенню.

Поряд з цим, виходячи із встановленої вище суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 697 645,36 грн, суд здійснив власний розрахунок 36 % річних та пені на дану суму боргу в межах визначеного позивачем періоду прострочення, а саме з 02.07.2021 по 27.01.2022.

За результатами проведеного розрахунку, розмір пені за вказаний період становить 67 700,28 грн, а розмір 36 % річних - 144 498,60 грн, що підлягають стягненню з відповідачів.

Також, суд здійснив власний розрахунок штрафу та індексу інфляції за період з липня по грудень 2021 року на підтверджену суму боргу 697 645,36 грн, за наслідками якого розмір індексу інфляції за вказаний період становить 24 009,47 грн, а штрафу - 139 529,07 грн, вимога про стягнення яких підлягає задоволенню.

З підстав викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в розмірі 697 645,36 грн основного боргу, 69 603,52 грн пені, 149 066,38 грн 36% річних, 24 009,47 грн індексу інфляції, 139 529,07 грн штрафу.

У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" (26100, Кіровоградська область, смт Новоархангельськ, вул. Грушевського М., буд. 25, ідентифікаційний код 43943960) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ідентифікаційний код 36348550) 697 645,36 грн основного боргу, 69 603,52 грн пені, 149 066,38 грн 36% річних, 24 009,47 грн індексу інфляції, 139 529,07 грн штрафу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" (26100, Кіровоградська область, смт Новоархангельськ, вул. Грушевського М., буд. 25, ідентифікаційний код 43943960) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ідентифікаційний код 36348550) 8 098,95 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ідентифікаційний код 36348550) 8 098,95 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20 та на електронну пошту: ); Товариству з обмеженою відповідальністю "КІНГ КЕМІКАЛ АГРО" (26100, Кіровоградська область, смт Новоархангельськ, вул. Грушевського М., буд. 25 та на електронну пошту: ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 14.07.2022.

Суддя Г.Б. Поліщук