ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 Справа № 917/357/22

м. Полтава

за позовною заявою Приватного підприємства Українська сервісна бурова компанія-1, вул. Зигіна, 38/7, кв. 20, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 36514677

до Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ОЙЛ, вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 38516938

про стягнення 881 568,26 грн

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Повне рішення складено та підписано 06.07.2022.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 881 568,26 грн. заборгованості за договором підряду № 180621 від 18.06.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг на умовах договору підряду № 180621 від 18.06.2021.

Ухвалою від 19.04.2022 (а.с. 69-70) суд залишив позовну заяву без руху з підстав п.п. 1.2 ч. 3 ст. 164, 172 ГПК України.

Позивач в термін, визначений судом, усунув недоліки позовної заяви та ухвалою від 27.04.2022 (а.с. 76-77) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 26.05.2022 о 10-00 год. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Відповідач у відзиві на позов від 13.05.2022 (вх. № 3130 від 17.05.2022, а.с. 80-81) позовні вимоги не визнав, посилаючись на п.п. 5.9, 12.1 договору підряду № 180621 від 18.06.2021 та виникнення форс-мажорних обставин через військову агресію Російської Федерації проти України.

Ухвалами від 26.05.2022 та від 14.06.2022 суд відклав підготовче засідання на 14.06.2022 о 10-30 год. та на 05.07.2022 о 10-30 год. відповідно (а.с. 93-94, 112-113).

В судове засідання 05.07.2022 представники сторін не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника та відмову від стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу (вх. № 4416 від 05.07.2022; а.с. 116). Відповідач подав до суду заяву від 05.07.2022 (вх. № 4404 від 05.07.2022, а.с. 115), в якій вимоги Приватного підприємства Українська сервісна бурова компанія-1 про стягнення 881 568,26 грн. заборгованості визнає та просить провести судове засідання без участі представників відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

18.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс Ойл, як Замовником, та Приватним підприємством Українська сервісна бурова компанія-1, як Підрядником, укладений договір підряду № 180621 (далі Договір, а.с. 28-40).

За умовами укладеного Договору, Підрядник зобов`язується надавати Замовнику у відповідності до Замовлень послуги/роботи, обладнання, персонал і товари, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати їх у порядку, встановленому в даному Договорі та відповідними Замовленнями до Договору (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 14.1 Договору, останній набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2021 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їхнього завершення.

Відповідно до п. 2.5 Договору, загальна сума Договору складається із суми актів приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, видаткових накладних, підписаних сторонами згідно умов Договору. Загальна сума Договору не може перевищувати в еквіваленті в доларах США 100 000,00 (сто тисяч доларів США 00 центів).

18.06.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору підряду № 180621 від 18.06.2021 (далі Додаткова угода № 1, а.с. 41-51), за якою відповідач замовив, а позивач погодився надати послуги зі скручування обсадних колон або насосно компресорних труб з використанням обладнання Підрядника та цілобовим інженерно-технологічним супроводом.

За п. 3.2 Додаткової угоди, щомісячно та/або після закінчення надання послуг Підрядником уповноважені представники сторін підписують акт послуг, що є підтвердженням надання послуг Підрядника та підставою для оформлення Акта наданих послуг за даним замовленням.

В п.п. 3.3, 3.3.1 Додаткової угоди передбачено, що загальна вартість наданих послуг зазначається в акті наданих послуг та збільшується на суму ПДВ. Замовник зобов`язаний здійснити передоплату за послуги в розмірі 315 000,00 грн. без ПДВ протягом 3 баніквських діб за кожним замовленням з дати відповідного наданого рахунку Підрядника.

Відповідно до п. 3.2 Додаткової угоди, остаточний розрахунок за надані послуги за цією Додатковою угодою Замовник здійснює у безготівковому порядку в гривні протягом 5 банківських днів з дати відповідного акта наданих послуг та з врахуванням умов п. 3.1 3.3. цієї Додаткової угоди.

За актами надання послуг по договору підряду № 180621 від 18.06.2021 Замовник прийняв від Виконавця роботи на загальну суму 2 768 342,14 грн., в т.ч.:

- за актом № 186 від 06.07.2021 на суму 695 959,86 грн. (а.с. 27),

- за актом № 247 від 22.09.2021 на суму 910 814,02 грн. (а.с. 25),

- за актом № 330 від 07.12.2021 на суму 765 114,53 грн. (а.с. 22),

- за актом № 329 від 07.12.2021 на суму 396 453,73 грн. (а.с. 23).

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу рахунки на оплату наданих послуг на загальну суму 2 768 342,14 грн. (а.с. 17-21).

В позовній заяві позивач стверджує, що оплату послуг, виконаних позивачем за актами № 186 від 06.07.2021 на суму 695 959,86 грн. та № 247 від 22.09.2021 на суму 910 814,02 грн. відповідач провів в повному обсязі, за актом № 329 від 07.12.2021 на суму 396 453,73 грн. провів частково в сумі 280 000,00 грн., за актом № 330 від 07.12.2021 на суму 765 114,53 грн. відповідач не здійснив оплату наданих позивачем послуг (копії платіжних доручень та виписка банку на суму 1 886 773,88 грн. долучені до матеріалів справи, а.с. 9-16).

Предметом даного спору є стягнення заборгованості в сумі 881 568,26 грн. за виконані позивачем роботи, прийняті відповідачем за актом № 329 від 07.12.2021 частково на суму 116 453,73 грн. та за актом № 330 від 07.12.2021 на суму 765 114,53 грн.

Як зазначає позивач, оплату наданих ним послуг відповідач не здійснив, на момент звернення із позовом до суду основний борг в сумі 881 568,26 грн. відповідачем сплачений не був.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на умовах укладеного договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 2 768 342,14 грн. за актами надання послуг:

- № 186 від 06.07.2021 на суму 695 959,86 грн. (а.с. 27),

- № 247 від 22.09.2021 на суму 910 814,02 грн. (а.с. 25),

- № 330 від 07.12.2021 на суму 765 114,53 грн. (а.с. 22),

- № 329 від 07.12.2021 на суму 396 453,73 грн. (а.с. 23).

Оплату наданих послуг відповідач провів частково, в сумі 1 886 773,88 грн. (копії платіжних доручень та виписка банку долучені до матеріалів справи, а.с. 9-16).

Таким чином, заборгованість відповідача становить 881 568,26 грн., з яких 116 453,73 грн. заборгованості за роботи, прийняті відповідачем за актом № 329 від 07.12.2021 та 765 114,53 грн. заборгованості за роботи, прийняті відповідачем за актом № 330 від 07.12.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

В пунктах 3, 4 ст. 185 ГПК України зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 191 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За п. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи заяву відповідача про визнання позову від 05.07.2022 (вх № 4404 від 05.07.2022), а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вирішив позовні вимоги задовольнити.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати, які підлягають розподілу в цій справі відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, становлять 13 223,52 грн. витрат по сплаті судового збору.

Статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як встановлено судом раніше, заява відповідача про визнання позову подана в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 252 ГПК України, тобто до початку розгляду справи по суті, а тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 6 611,76 грн. Відповідно, судові витрати в сумі 6 611,76 грн. витрат по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 185, 191, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ОЙЛ (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 38516938) на користь Приватного підприємства Українська сервісна бурова компанія-1 (вул. Зигіна, 38/7, кв. 20, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 36514677) 881 568,26 грн. основного боргу; 6 611,76 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. У відповідності до ч. 1 ст. 130 ГПК України, з пред`явленням даного рішення в органи Державної казначейської служби України повернути Приватному підприємству Українська сервісна бурова компанія-1 (вул. Зигіна, 38/7, кв. 20, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 36514677) з Державного бюджету України 6 611,76 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 77 від 11.04.2022 на суму 13 223,52 грн., яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.І. Пушко