ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2022 Справа № 914/121/22

м.Львів

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Трансфер», м.Харків

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м.Рава-Руська Жовківського району Львівської області

про: стягнення заборгованості. Ціна позову 19170,50 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Трансфер» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 19170,50 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансфер» залишено без руху.

03.02.2022, за вх.№2945/21, від позивача поступила заява про усунення недоліків позовної заяви, яка, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кітаєвої С.Б. поступила на розгляд судді 21.02.2022.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 16.03.2022.

Ухвалою суду від 16.03.2022 відкладено розгляд справи на 27.04.2022.

26.04.2022, за вх.№8508/22, від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку з тим, що представник позивача знаходиться у м.Харкові, яке частково заблоковано російськими окупаційними військами, де наразі тривають бойові дії, а тому з`явитись в судове засідання не має можливості, а також не має можливості провести судове засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з постійними перебоями в роботі мережі Інтернет.

27.04.2022, за вх.№8532/22, від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що відповідачем не було отримано позовної заяви з додатками, а у зв`язку з постійними перевезеннями гуманітарної допомоги з його безпосередньою участю, у відповідача не було можливості ознайомитись з матеріалами справи та підготувати вчасно обгрунтований відзив у цій справі.

Ухвалою суду від 27.04.2022 відкладено розгляд справи на 18.05.2022.

17.05.2022, за вх.№10361/22, від відповідача поступила заява від 18.05.2022 до якої додано відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. Клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позову заяву обгрунутоване тим, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану ФОП ОСОБА_1 починаючи з 24.02.2022 організовує перевезення вантажів гуманітарної допомоги з території Європейського Союзу до України та на території України, у зв`язку з чим був пропущений строк на подання відзиву на позовну заяву. Відтак, відповідач просить суд поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та долучити відзив з доданими доказами до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 18.05.2022 поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву, прийнято відзив на позовну заяву та відкладено розгляд справи на 15.06.2022.

В судове засідання 15.06.2022 року позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, в заяві від 26.04.2022 вх.№8508/22 просив суд здійснити розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 15.06.2022 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив.

З урахуванням того, що явка представників в судове засідання 15.06.2022 не визнавалася обов`язковою, від сторін клопотань про відкладення розгляду справи не поступало, суд дійшов висновку про ухвалення рішення у даному судовому засіданні.

Правова позиція позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги позивач мотивує тим, що 13 жовтня 2020 року між ним, як Перевізником, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як Замовником, укладений договір про надання транспортних послуг у сполученні внутрі України та у міжнародному автомобільному сполученні, за умовами якого перевізник бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому Замовником (або його контрагентом-клієнтом) вантаж до пункту призначення та передати його особі уповноваженій на отримання вантажу, а Замовник зобов`язується сплатити встановлену за перевезення плату.

Як стверджує позивач, на виконання вищевказаного договору 03.09.2021 року Замовником було надіслано на адресу Перевізника заявку на перевезення вантажу від 02.09.2021 року № 1079. Відповідно до змісту замовлення сторонами були обумовлені істотні умови перевезення вантажу та вказана сума фрахту, яка складала 1550 Євро. Термін доставки вантажу, відповідно до заявки на перевезення - 08.09.2021 року.

Позивач стверджує, що він, як перевізник, фактично виконав замовлення 09.09.2021 року та за вказівкою із погодженням з одержувачем вантажу (Клієнтом Замовника) доставив вантаж на склад у місті Малашвіце (Malaszewicze), що підтверджується СМR №905133.

Покликаючись на умови п.5.1 договору Позивач стверджує, що поштовим відправленням надіслав передбачені в цьому пункті документи Замовнику (Відповідачу) і останні були отримані 05.10.2021.

За умовами п.5.2 Договору термін оплати наданих послуг перевізника 30 днів з моменту отримання замовником документів, які вказані в п.5.1 договору, якщо інше не обумовлено в транспортному замовленні.

Транспортним замовленням було обумовлено строки оплати послуги перевезення 15-20 днів по отриманню документів по курсу Приватбанку на день розвантаження.

Проте, як зазначає позивач, у встановлений строк Замовник не розрахувався з Перевізником за надані послуги у повному обсязі.

10.11.2021 року ТОВ «Транспортна компанія «Трансфер» надіслало Відповідачу Претензію щодо виконання грошового зобов`язання за договором перевезення.

30.11.2021 року Замовник частково перерахував Перевізнику грошові кошти в розмірі 29 858,50 гривень, що є еквівалентом 950 Євро по курсу Приватбанку на день розвантаження, що підтверджується платіжним дорученням №4128 від 29.11.2021.

Позивач стверджує, що він, як Перевізник, повністю виконав свій обов`язок з надання транспортних послуг, тоді як обов`язок з оплати за надані транспортні послуги залишається Відповідачем не виконаним у сумі 19170,50 грн., що є еквівалентом 600 Євро по курсу Приватбанку на день розвантаження (09.09.2021).

Заявлену до стягнення суму заборгованості Позивач розрахував наступним чином: відповідно до акту надання послуг №314 від 09.09.2021 загальна суму до оплати 49029,00 грн., Відповідачем сплачено 29 858,50 грн, заборгованість Відповідача станом на дату оформлення позовної заяви (04.01.2022) складає 19170,50 грн. (49029,00грн.-29858,50 грн.=19170,50 грн.,

Правова позиція відповідача.

Відповідач у відзиві підтверджує факт укладення між ним (як Замовком) та Позивачем (як перевізником) 13.10.2020 договору про надання транспортних послуг у сполученні внутрі України та у міжнародному автомобільному сполученні, за умовами якого Перевізник взяв на себе зобов`язання доставити ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення та передати його особі, уповноваженій на отримання вантажу, а Замовник сплатити встановлено за перевезення плату.

Відповідач підтверджує, що на виконання договору від 13.10.2020 він, як Замовник, надіслав на адресу Позивач (Перевізника) заявку на перевезення № 1079 від 02.09.2021.

Зазначає, що за умовами заявки на перевезення № 1079 від 02.09.2021 термін доставки вантажу визначено датою 08.09.2021, місце розвантаження Польща, Msciszewicе (83 -321 Strazacka,3).

Однак, із заявленими позовними вимогами Відповідач не погоджується та просить в позові відмовити, з наступник мотивів.

Відповідно до п.п. 4.4., 4.10., 4.11, 4.12 договору Перевізник зобов`язався здійснювати перевезення, згідно транспортним замовленням, що надаються Замовником та суворо дотримуючись умов отриманого транспортного замовлення - доставити ввірений Замовником вантаж у вказаний пункт призначення та здати його уповноваженій особі в цілісності, згідно товарно-транспортній накладній. Негайно інформувати Замовника про всі проблеми, що виникають в процесі здійснення перевезення, транспортування, завантаження та/або розвантаження, проходження митних формальностей, в тому числі про факти перевантаження за тоннажем до початку перевезення, факти перевантаження вантажу з одного транспортного засобу на інший та про факти переадресації транспортного засобу, про можливу поставку автомобіля у конвойний супровід. Негайно повідомляти Замовнику про вимушені затримки транспортних засобів на шляху прямування, аваріях та інших випадках, що перешкоджають своєчасній доставці вантажу або загрожують його цілісності.

Як зазначає Відповідач, в процесі надання послуг Перевізник (Позивач) не надавав інформації про можливі затримки у доставці вантажу та інші обставини, які унеможливлювали виконання Позивачем, як Замовником, зобов`язань за договором та доставки ввіреного Замовником вантажу у пункт призначення (згідно із погодженими умовами в замовленні) та передачі вантажу уповноваженій особі вантажоодержувача.

Відповідач зазначає, що з інформації, що міститься в СМR № 905133 вбачається, що Перевізник доставив вантаж лише 09.09.2021, з порушенням строку погодженого сторонами у заявці. У зв`язку з чим, відстань перевезення вантажу (обсяг наданих послуг), скоротилися більше ніж на 600 кілометрів, а Замовник поніс не передбачені витрати (збитки).

Відповідач вважає, що Позивачем не було виконано належним чином умови договору щодо перевезення вантажу. Зауважує, що Акт наданих послуг № 314 від 09.09.2021 на суму 49 029,00 грн., на який посилається Позивач у позовній заяві Відповідачем не підписано, оскільки були порушення з боку Позивача умов договору.

Як на доказ того, що позивачем неналежними чином надані послуги по організації перевезення відповідач посилається на лист «Drozapol-Profil» S.А б/н від 24.09.2021, який був адресований відповідачу, та у якому вантажоодержувач, Drozapol-Profil» S.А., зазначив, що послуги по організації перевезенню були надані неналежним чином, у зв`язку з чим, знизив ціну транспортного рахунку на 600 Євро.

Відповідач вважає, що Позивачем не було виконано належним чином умови договору, у зв`язку з чим Відповідачем понесено втрати. ФОП ОСОБА_1 оплатив ТзОВ «Транспортна компанія «Трансфер» 29 858,50 грн. за надані послуги перевезення (що підтверджується платіжним дорученням № 4128 від 29.11.2021), за мінусом коштів в розмірі суми збитків, які поніс Замовник за неналежне перевезення Перевізником товару.

Відтак, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини справи.

13.10.2020 за №360/20 між Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія Трансфер (далі-Позивач або Перевізник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-Відповідач або Замовник) укладено договір про надання транспортних послуг у сполученні внутрі України та у міжнародному автомобільному сполученні (далі-Договір).

Згідно п.1. договору, Перевізник бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому Замовником (або його контрагентом-клієнтом) вантаж до пункту призначення та передати його особі уповноваженій на отримання вантажу, а Замовник зобов`язується сплатити встановлену за перевезення плату.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору, у межах даного договору Перевізник діє від власного імені, а Замовник діє від власного імені або за дорученням осіб, з якими він має прямі договори. Жодна зі Сторін не має права передавати свої повноваження за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Взаємовідносини Замовника та Перевізника ґрунтуються на положеннях Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 р. (далі - Конвенція КДПВ), Митної конвенція про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (далі - Конвенція МДП).

На кожне окреме перевезення оформлюється транспортне замовлення, що має перелік умов та особливостей конкретного перевезення та стає невід`ємною частиною цього Договору.

Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної (СМR) з відмітками відправника вантажу, перевізника, одержувача вантажу та митних органів.

Відповідно до п. 3.1 Договору, Замовник інформує Перевізника про терміни та обсяги майбутніх перевезень, кількість та бажаний тип рухомого складу. Інформація передається факсимільним або електронним зв`язком у вигляді транспортного замовлення, що містить у собі наступну інформацію: адресу місць завантаження та розвантаження вантажу; дату та час подачі автомобіля для завантаження; вагу, кількість та вид вантажу; адресу відправника та одержувача вантажу разом з контактними телефонами; адресу проведення митного оформлення в місцях завантаження та розвантаження; термін доставки вантажу одержувачу; суму фрахту (або перевезення), форму та строки оплати за перевезення; інші особливості перевезення конкретного вантажу.

Згідно п. 3.2 договору, Перевізник передає Замовнику факсимільним зв`язком письмове підтвердження прийняття транспортного замовлення до виконання разом з реєстраційними номерами транспортного засобу, що буде здійснювати перевезення, та з обов`язковим підписом уповноваженого представника та штампом або печаткою Перевізника. У разі, якщо протягом 3-х годин після відправлення Замовником транспортного замовлення Перевізникові, Перевізник не передає підтвердження і не надсилає відмови від прийняття транспортного замовлення, транспортне замовлення вважається прийнятим на умовах що вказані у ньому.

Умови, наведені в конкретному транспортному замовленні, не повинні суперечити умовам даного договору і мають переважаючий характер стосовно умов даного договору (п.3.3.)

Обидві сторони, Замовник і Перевізник, підтверджують той факт, що на виконання договору від 13.10.2020 Замовник надав на адресу Перевізника заявку на перевезення вантажу від 02.09.2021 року № 1079, яка Перевізником була прийнята на умовах, що вказані в цьому замовленні, а саме:

- дата завантаження: 03.09.2021;

- маршрут перевезення: Дніпро 83-321 Msciszewicе;

- найменування вантажу: профілі металеві;

- маса та об`єм вантажу: 22 т 86 м3;

- вантажовідправник: 000 ДМЗ Коминмет;

- місце завантаження: м.Дніпро вул.Яхненковська, 7;

- місце розвантаження: Ul.Strazacka,3 83 -321 Msciszewicе;

- вантажоотримувач: КАРЕО;

- сума фрахту:1550 EUR;

- умови і термін оплати: 15-20 днів по отриманню документів по курсу Приватбанку на день розвантаження;

- термін доставки: 08.09.2021;

- автомобіль марки № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- водій: ОСОБА_2 НОМЕР_3 .

До матеріалів справи позивачем долучено міжнародну товарно-транспортну накладну СМR №905133 з відомостями:

- відправник вантажу: ТОВ «ДМЗ Комінмет» (України, 49023, м.Дніпро, вул.Яхненківська, 7);

- одержувач: «Drozapol-Profil» S.А (Poland, ul.Torunska 298a 85-800 Bydgoszcz;

- місце розвантаження: 83-321 Msciszewicе, Pozarowa 16;

- місце та дата завантаження вантажу: м.Дніпро Україна 03.09.21;

- документи які додаються: рахунок фактура №0903/12 від 03.09.21;

- найменування вантажу: сталеві зварні труби;

- вага вантажу: 21630 кг;

- місце та дата складення CMR: м.Дніпро 03.09.21.

У графі 22 CMR містить підпис відправника та його печатку;

У графі 23 CMR містить штамп перевізника Ltd «Transport company «TRANSFER»;

У графі 24 CMR містить відомості про особу, яка отримала вантаж та її реквізити: Adampol ul.Uslugowa 3 15-521 Zascianki k/Bialegostoku, а також - дату отримання вантажу 09.09.2021.

До позовних матеріалів Позивачем долучено копію акту надання послуг №314 від 09.09.2021 (акт підписаний в односторонньому порядку лише Перевізником (Позивачем), який містить посилання на договір №360/20 від 13.10.2020 та найменування робіт послуг: «Автопослуги по маршруту м.Дніпро (Україна) Msciszewicе (Польща) а/м АХ2421ІТ/ НОМЕР_2 » на суму 49029,00 грн., а також наявні докази (опис вкладення, накладна та фіскальний чек) надіслання Позивачем на адресу Відповідача рахунку на оплату №311 від 09.09.2021; акту надання послуг №314 від 09.09.2021; CMR №905133 від 03.09.2021.

Відповідачем було проведено часткову оплату у розмірі 29858,50 грн з призначенням платежу «оплата за транспортні послуги рах.311 від 09.09.2012р.», що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2021 року №4128.

Рахунок №311 від 09.09.2012р, який виставлявся Позивачем Відповідачу до оплати, та який в сумі 29858,50 грн оплачений останнім, сторони до матеріалів справи не надали.

З врахуванням заявлених позовних вимог, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем за договором №360/20 від 13.10.2020 року ,згідно акту надання послуг №314 від 09.09.2021 року за транспортні послуги по маршруту м.Дніпро (Україна) Msciszewicе (Польща) - 19170,50 грн.

В матеріалах справи немає доказів сплати Відповідачем Позивачу коштів в сумі 19170,50 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 3 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, ст. 306 ГК України загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо) (ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб (ч. 1 ст. 932 Цивільного кодексу України).

У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ч. 2 ст. 932 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст. 908 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

У разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами) (ст. 923 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

В розумінні ст.526 ЦК України виконання зобов`язання це здійснення боржником на користь кредитора обумовленої дії, яка складає предмет зобов`язання (або утримання від певної дії). При цьому дія (утримання від дії), як це випливає зі статті, повинна точно відповідати всім умовам договору.

Виконання зобов`язання обумовленим в договорі способом, предметом, у встановлений строк та в певному місці, належній особі та належною особою визнається належним.

Відповідно до ч.1 ст.532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Виконання зобов`язання в належному місці один з елементів належного виконання зобов`язання.

Встановлення місця виконання зобов`язання має значення не тільки для вирішення питання, де сторона боржник повинна здійснити виконання, але й для деяких інших питань, пов`язаних з виконанням обов`язків.

Зокрема, від місця виконання залежить вирішення питання про розподіл витрат на доставку предмет виконання.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК.

При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

До будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін, застосовується Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчинена в м. Женеві 19.05.1956 (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась 01.08.2006 (ч. 1 ст. 1 Конвенції).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Основним документом, що регулює міжнародні автомобільні перевезення вантажів, є Конвенція про Договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, 1956 року (далі - Конвенція). Згідно з положеннями статті 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Статтею 6 Конвенції визначено, що вантажна накладна містить такі дані: a) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; c) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції. У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: a) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; g) перелік документів, переданих перевізнику. Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

Така вантажна накладна є єдиним документом зі спеціальним номером і заповнюється перевізником та уповноваженими особами відправника, отримувача товару, митної служби під час здійснення на одне перевезення. CMR накладна не може повторно використовувати в іншому перевезенні.

Як встановлено судом, відповідно до п.2 договору від 13.10.2020, Перевізник взяв на себе зобов`язання доставити ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення та передати його особі уповноваженій на отримання вантажу.

Відповідно до п.2.3 договору на кожне окреме перевезення оформляється транспортне замовлення, що має перелік умов та особливостей конкретного перевезення та стає невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.4.4 договору Перевізник зобов`язувався здійснювати перевезення згідно з транспортним замовленням, що надається Замовником та суворо дотримуватись умов отриманого транспортного замовлення.

Перевізник взяв на себе зобов`язання (п.4.10) доставити ввірений Замовником вантаж у вказаний пункт призначення та здати його уповноваженій особі в цілісності, згідно товарно-транспортній накладній.

Перевізник зобов`язувався негайно інформувати Замовника про всі проблеми, що виникають в процесі здійснення перевезення, транспортування, завантаження та або розвантаження, про факти переадресації транспортного засобу, тощо.

Перевізник взяв на себе зобов`язання негайно повідомляти Замовника про вимушені затримки транспортних засобів на їх шляху прямування, аварії та інші випадки, що перешкоджають своєчасній доставці вантажу, або загрожують його цілісності (п.4.12).

Відповідно до умов п.4.13, Перевізник взяв на себе зобов`язання не вступати в прямі контакти з відправником та одержувачем вантажу, що не пов`язані з виконання транспортних замовлень Замовника протягом всього терміну дії договору, а також протягом одного року після закінчення його дії.

Як встановлено судом, що описано вище в рішенні, згідно заявки на перевезення за №1079 від 02.09.2021р., яка, як визнають обидві сторони у справі, ними оформлена на виконання зобов`язань згідно договору №360/20 від 13.10.2020 «про надання транспортних послуг у сполученні внутрі України та у міжнародному автомобільному сполученні», Перевізник (Позивач) взяв себе зобов`язання доставити обумовлений в заявці вантаж по чітко встановленому маршруту (м.Дніпро, вул.Яхненковська, 7 - Ul.Strazacka,3 83 -321 Msciszewicе) та вручити його вантажоодержувачу (за заявкою в графі вантажоодержувач «КАРЕО») в місці розвантаження. Про інші умови доставки вантажу (зокрема, погодження сторонами іншого місця розвантаження вантажу) заявка відомостей не містить.

З CMR № 905133, на яку позивач посилається як на доказ доставки вантажу і вручення його вантажоодержувачу, вбачається, що відомості про відправника вантажу, які містить CMR № 905133, відповідають відомостям по заявці і такою особою є ТОВ «ДМЗ Комінмет» (Україна, 49023, м.Дніпро, вул.Яхненківська, 7).

Стосовно одержувача вантажу, то заявка на перевезення та CMR містять розбіжності .

За заявкою: вантажоодерувач «КАРЕО»; місце розвантаження Ul.Strazacka,3 83 -321 Msciszewicе. Згідно ж відомостей в графах 2,3 CMR одержувачем вантажу зазначено Drozapol Profit S.A. Poland, ul.Torunska 298a 85-800, місце розвантаження 83-321 Msciszewicе, Pozarowa 16.

Поряд з цим, як відслідковуються з відомостей графи 24 CMR Перевізник вручив вантаж 09.09.2021 у місці розвантаження, яке не відповідає погодженому із Замовником у заявці місцю розвантаження, та особі: «Adampol ul.Uslugowa 3 15-521 Zascianki k/Bialegostoku», яка не є отримувачем вантажу за погодженими умовами як у заявці, та і даними у графі 2 CMR № 905133.

Жодних обгрунтувань таких розбіжностей та доказів на їх підтвердження позивачем до матеріалів справи не подано. Про внесення змін у заявку, як невід`ємну частину договору, (в порядку передбаченому двостороннім договором від 13.10.2020), і на наявність таких доказів, Позивач не посилається.

Відповідно ж до п.9.2, положення даного договору можуть бути змінені або доповнені лише письмовою угодою сторін.

Слід зауважити, що відсутні в матеріалах справи відсутні і докази внесення сторонами змін до договору, в порядку, передбаченому і у п.9.3, у якому встановлено, що факсові/електронні копії додаткових угод, заявок, листів та транспортних замовлень, а також будь-яких інших документів, які мають відношення до договору та які передані факсовим/електронним зв`язком мають юридичну силу і прирівнюються до оригіналів документів.

За наведеного, а також враховуючи, що в п. 2.3 договору сторони погодили ту умову, що кожне окреме перевезення оформляється транспортним замовленням, яке є від`ємною частиною договору, то, відповідно, зміни в таке замовлення мали б вноситись в тому ж порядку, що і в договір. Доказів внесення змін в замовлення (заявку на перевезення) стосовно одержувача вантажу, місця розвантаження до матеріалів справи Позивачем не подано.

Укладений між Замовником і Перевізником договір від 13.10.2020 є двостороннім договором і не містить жодних зобов`язань його сторін перед третіми особами.

Умовами договору погоджено, що жодна із сторін не має права передати свої повноваження третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Погоджено, що Перевізник зобов`язаний ввірений йому Замовником вантаж доставити в пункт розвантаження та передати його уповноваженій на отримання особі згідно даних у заявці. Перевізник взяв на себе зобов`язання не вступати в прямі контакти, зокрема, з одержувачем вантажу, що не пов`язані з виконанням транспортних замовлень Замовника.

За мовами договору сторони дійшли згоди, а Перевізник, відповідно, взяв на себе зобов`язання, що про будь-які проблеми, які вникатимуть в процесі здійснення перевезення, транспортування негайно інформуватиме Замовника, і це логічно, оскільки Перевізник зобов`язувався здійснювати перевезення вантажу лише відповідно до умов, які окреслив Замовник у конкретній заявці на перевезення.

З огляду на наведене, встановлені та описані вище обставини, суд критично ставиться до тверджень Позивача про належне виконання ним, як Перевізником, зобов`язань за договором від 13.10.2020 №360/20 та заявкою на перевезення від 02.10.2021 №1079.

Слід зазначити, що і сам Позивач не заперечує тієї обставини, що він при наданні послуг по перевезенню вчиняв дії суперечливі до взятих на себе зобов`язань. Так, у позовній заяві Позивач, зокрема, підтверджує, що виконував замовлення за вказівкою та погодженням з одержувачем вантажу, що суперечить п.4.13 договору від 13.10.2020 №360/20.

Відповідно до умов заявки на перевезення оплата коштів в сумі 1550 EUR передбачалася за здійснені послуги, тобто виконані послуги, які передбачені договором та заявкою з доставки конкретного вантажу за погодженим із Замовником маршрутом: м.Дніпро - Ul.Strazacka,3 83 -321 Msciszewicе, та конкретному вантажоодержувачу.

Проте, позивач взятих на себе зобов`язань не виконав належним чином, місце розвантаження вантажу (графа 24 CMR) не відповідає вказаному в заявці місцю розвантаження, як і найменування вантажоодержувача, тому підстав для проведення оплат на повну вартість, зазначену в заявці немає підстав. Жодного доказу на підтвердження того, що такі обставини викликані неправомірними діями чи вказівками Замовника - ФОП ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Щодо тверджень Відповідача про понесені збитки в сумі, яка відповідає в заявленій до стягнення Позивачем сумі, а відтак, що саме з цих підстав позов не підлягає до задоволення суд до уваги не приймає, з огляду на те, що вимога про стягнення збитків (доведеність чотирьох складових правопорушення, наявність яких мала б бути підставою для стягнення збитків) не є предметом позову у даній справі.

Згідно з частинами першою та третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

У зв`язку з необгрунтованістю та недоведеністю позивачем заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 19170,50 грн., суд приходить до висновку про відмову в позові.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, сплачений позивачем за подання позову судових збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у строки передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.256,257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписано 01.07.2022.

Суддя Кітаєва С.Б.