ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"11" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1424/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши матеріали вх.№1476/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача приватного підприємства Одесахолод (65005, м.Одеса, вул. Мельницька, 26/2, )

про стягнення 4 388 235 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022р. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до приватного підприємства Одесахолод, в якій просить суд стягнути з відповідача 4 388 235 грн. заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що 16.03.2020р. між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП Одесахолод було підписано протокол про намір, відповідно до п. 3.4 якого, ПП Одесахолод зобов`язалось виплатити ОСОБА_1 150 000,00 доларів США (в якості долі в ТОВ Велк) в 2 етапи, а саме: 50 000 доларів США до 31.12.2020 р. та 100 000 доларів США до 31.12.2021 р.

Однак, станом на день подання позовної заяви до суду, ПП Одесахолод не виконало умов протоколу про намір від 16.03.2020 р. та не виплатило ОСОБА_3 (Кебуладзе) 150 000 доларів США (що в еквіваленті складає 4 388 235 грн.).

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що на даний час вона є засновницею TOB ВЕЛК» із розміром частки у статутному капіталі товариства 20 %, а іншим засновником TOB ВЕЛК» є ОСОБА_4 із розміром частки у статутному капіталі товариства 80%.

Позивачка вважає, що справу віднесено до юрисдикції Господарського суду Одеської області, з огляду на наявність ухвали Малиновського районного суду м.Одеси №521/7005/22 від 27.05.2022р.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке.

Згідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При цьому, юрисдикція визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Юрисдикція визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, в силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення юрисдикції покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до другого критерію, для віднесення справи до господарської юрисдикції, суду необхідно визначити, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за умов участі у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Юрисдикція загальних судів і господарських судів визначається законодавством.

За змістом ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб`єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч. 3 ст. 167 ГК України)

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. (ч. 1 ст. 167 ГК України)

Отже, до юрисдикції господарських судів відносяться, крім інших, справи за позовом фізичних осіб, які не є підприємцями, у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин.

Як встановлено судом, позивачкою пред`явлено позов до ПП Одесахолод на підставі невиконання вимог протоколу про намір ( попереднього договору) від 16.03.2020р. При цьому, позивачкою є фізична особа, яка не набула статусу суб`єкта підприємницької діяльності на момент звернення до суду. Разом з тим, з інформації у відкритих джерелах інтернет не вбачається, що ОСОБА_1 є учасником, засновником, акціонером, членом або учасником який вибув приватного підприємства Одесахолод. До матеріалів позовної заяви, таких доказів також не надано. Тобто, відповідна вимога позивачки виникла за цивільно-правовою угодою.

Таким чином, ОСОБА_1 подає позовну заяву як фізична особа, однак, правовідносини, які виникли між нею і відповідачем, не мають ознак корпоративних, а тому справа повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019р у справі №757/39672/17-ц.

Надаючи оцінку доводам позивачки щодо віднесення даної справи до юрисдикції Господарського суду Одеської області, з огляду на наявність ухвали Малиновського районного суду м.Одеси №521/7005/22 від 27.05.2022р., якою у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_5 до приватного підприємства Одесахолод про стягнення грошових коштів відмовлено та роз`яснено, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, суд вказує наступне.

Так, згідно ч.4 ст. 186 ЦПК України, ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

В силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 27.05.2022р. про відмову у відкритті провадження у справі №521/7005/22 в даному випадку не має переважного значення для суду.

Також, суд звертає увагу позивачки, що згідно ч.2 ст.278 ГПК України, порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених ст. 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що дана позовна заява подана із порушенням правил юрисдикції, встановлених ГПК України для відповідного позову, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З урахуванням зазначеного суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.п. 1 ч.1 ст.175, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Одесахолод» про стягнення 4 388 235 грн. - відмовити.

Додаток: позовна заява з доданими документами на 17 аркушах та конверт.

Ухвала набирає чинності 11.07.2022р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко