ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"05" липня 2022 р. Справа №914/3044/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В.
секретар судового засідання Олійник Н.Б.
сторони в судове засідання не з`явились
розглянув заяву Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича (вх. №ЗАГС 01-05/1362/22 від 20.06.2022) про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат
за апеляційної скаргою Самбірського комунального підприємства Об`єднане №126-22/77 від 25.04.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/908/22 від 28.04.2022)
на рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 (повний текст складено 06.04.2022)
у справі №914/3044/21
за позовом Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича, м.Львів
до відповідача Самбірського комунального підприємства Об`єднане, м. Самбір
про стягнення неустойки 2 400 000, 00 грн
та за зустрічним позовом Самбірського комунального підприємства Об`єднане, м. Самбір
до відповідача за зустрічним позовом Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича, м. Львів
про визнання недійсним Договору оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково. Стягнуто з Самбірського комунального підприємства Об`єднане на користь фізичної особи-підприємця Войтини Ярослава Степановича 1 897 142, 84 грн неустойки та 28 457, 14 грн судового збору; в решті позову відмовлено. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 залишено без змін, апеляційну скаргу Самбірського комунального підприємства Об`єднане - без задоволення.

20 червня 2022 року на електронну адресу Західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Войтини Ярослава Степановича надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, у якій представник просить суд винести додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат; стягнути з Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» на користь Фізичної особи-підприємця Войтини Ярослава Степановича 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, позивач зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що розмір судових витрат, які понесені позивачем за первісним позовом у зв`язку з розглядом апеляційної скарги та відповідні підтверджуючі документи будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення судого рішення. Одночасно позивачем повідомлено, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які очікує понести останній в суді апеляційній інстанції становить 15 000,00грн.

На підтвердження судових витрат до заяви долучено копію договору про правову допомогу від 01.07.2021, укладного між Малишаком А.С.-адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва №000157 та позивачем, копію додаткової угоди від 01.07.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2021; копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.06.2022, в яких міститься опис робіт (послуг), які надавались на виконання договору про надання правової допомоги.

Отже, заявник зазначає, що, оскільки станом на момент подачі відзиву на апеляцйну скаргу визначити конкретний розмір судових витрт не було можливості, оскільки невідомою була кількість судових засідань, які будуть призначені у справі та кількість процесуальних документів, які необхідно буде підготувати у справі позивач вважав за необхідне подати заяву про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2021 вказану справу розподілено раніше визначеному складу суду Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 призначено до розгляду заяву Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі №914/3044/21 на 05.07.2022.

Самбірським комунальним підприємством Об`єднане подано клопотання №215-22/147 від 30.06.2022 про розгляд заяви без участі представника підприємства.

Заявник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву щодо відшкодування витрат на надання правничої допомоги у справі №914/3044/21, колегією суддів встановлено таке.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України зазначено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначалось вище, до ухвалення постанови Західним апеляційним господарським судом від 14.06.2022 у справі №914/3044/21 у відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що розмір судових витрат, які понесені позивачем за первісним позовом у зв`язку з розглядом апеляційної скарги та відповідні підтверджуючі документи будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення судого рішення. Така ж заява була зроблена представником позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів.

20 червня 2022 року на електронну адресу Західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Войтини Ярослава Степановича надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, у якій представник просить суд винести додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат; стягнути з Самбірського комунального підприємства «Об`єднане» на користь Фізичної особи-підприємця Войтини Ярослава Степановича 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження судових витрат позивачем надано:

- копію договору про правову допомогу від 01.07.2021, укладного між Малишаком А.С.- адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва №000157 та позивачем,

-копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Малишаку А.С., серія ЛВ №000157 від 23.12.2014;

-копію ордера на ім`я адвоката Малишака А.С. серія ВС №1100224 від 01.07.21;

-копію додаткової угоди від 01.07.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2021;

копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.06.2022, в якому міститься опис робіт (послуг), які надавались на виконання договору про надання правової допомоги, а саме:

-попередня консультація з вивченням документів-1000,00грн;

-підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №914/3044/21- 6000,00грн;

-участь у судовому засіданні Західного апеляційного господарського суду 14.06.2022 3000,00грн;

Вартість наданих послуг за цим рахунком становить 10 000,00грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в заяві доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви позивача з таких підстав.

З наданих позивачем доказів убачається, що між Малишаком А.С.-адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва №000157 та ФОП Войтиною Я.С. укладено договір б/н від 01.07.2021 про правову допомогу та додаткову угоду від 01.07.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2021, в якій визначено порядок сплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги у судовій справі.

Перелік наданих послуг (виконаних робіт) викладено в акті наданих послуг №16-06/22 від 16.06.2022, зокрема:

-попередня консультація з вивченням документів-1000,00грн;

-підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №914/3044/21- 6000,00грн;

-участь у судовому засіданні Західного апеляційного господарського суду 14.06.2022 3000,00грн;

Вартість наданих послуг за цим рахунком становить 10 000,00грн.

Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Позивач просить стягнути з відповідача 10 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених ним в суді апеляційної інстанції при розгляді цієї справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

При цьому суд враховує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не подано заперечення на клопотання про розподіл судових витрат у даній справі

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу) (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 20.12.2019 у справі № 903/125/19).

З урахуванням всього вищезазначеного, беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних робіт адвокатом, ціну позову, колегія суддів дійшла висновку про достатність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з тим, що за результатами розгляду апеляційної скарги постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 залишено без змін, апеляційну скаргу Самбірського комунального підприємства Об`єднане - без задоволення, судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича (вх. №ЗАГС 01-05/1362/22 від 20.06.2022) про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат задоволити.

2. Стягнути з Самбірського комунального підприємства Об`єднане (81400, Львівська обл., м. Самбір, вул. Шухевича, 1; ) на користь фізичної особи-підприємця Войтини Яросалава Степановича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 10 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.07.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.