УХВАЛА

11 липня 2022 року

м. Київ

Cправа № 903/631/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В. Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022

у складі колегії суддів: Коломиса В. В. (головуючий), Дужича С. П. , суддя Миханюка М .В.

та на ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.03.2022

у складі судді Гарбар І. О

у справі за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність фізичної особи

В С Т А Н О В И В:

02.08.2021 ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

14.09.2021 ухвалою Господарського суду Волинської області відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 .

04.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (далі - ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс") надіслало на адресу суду першої інстанції заяву про грошові вимоги, в якій просить суд визнати кредиторські вимоги ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 в сумі 304 543 грн за кредитним договором №0201/0708/77-77-095 від 15.07.2008 та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

29.03.2022 ухвалою Господарського суду Волинської області у справі №903/631/21, серед іншого, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання грошових вимог до ОСОБА_1 відмовлено.

06.06.2022 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.03.2022 у справі №903/631/21 змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті ухвалу залишено без змін.

22.06.2022 засобами електронного зв`язку Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.03.2022 та постановити нове рішення про визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 в сумі 304 543 грн за кредитним договором №0201/0708/77-77-095 від 15.07.2008 та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

22.06.2022 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Банаська О. О., Картере В. І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тобто, скаржник повинен зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, зокрема, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У даному випадку, перевіряючи доводи касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у порушення цього пункту у ній не зазначено конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із заявою з грошовими вимогами до боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулося до господарського суду у 2021 році.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.03.2022 у справі № 903/631/21, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 9 080 грн (2 270*2*200%).

Однак, в порушення зазначених вимог скаржником до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Крім того, Верховний Суд також звертає увагу, що відповідно до положень статті 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Водночас, до касаційної скарги скаржником не додано доказів надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.03.2022 у справі № 903/631/21 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду докази сплати судового збору в сумі 9 080 грн та зазначити конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 ГПК України Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.03.2022 у справі № 903/631/21 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Пєсков