ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2022 р. Справа№ 910/12185/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Хрипуна О.О.

при секретарі Токаревій А. Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 22.06.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 (суддя Джарти В.В., повний текст рішення складено 16.06.2021 року)

за позовом Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України

до Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС"

про стягнення 332 274,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Інститут механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України (далі - позивач, Інститут) звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 332 274,80 грн заборгованості за оренду державного нерухомого майна та відшкодування витрат балансоутримувача, надання комунальних послуг, яка складається з 296 695,09 грн основного боргу, 15 686,18 грн пені, 13 934,90 грн штрафу, 3 144,15 грн 3% річних та 2 814,48 грн інфляційного збільшення та 4 984,12 грн судових витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на неналежне виконанням відповідачем умов Договорів оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України та обліковується на балансі Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України № 626 від 01.02.2019 та № 650 від 27.01.2020, а також Договорів про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.02.2019 № 626/2 та від 27.01.2020 № 650/2 в частині своєчасної та в повному обсязі здійснення оплати за вказаними договорами за період з лютого по травень 2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 позов Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України до Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" про стягнення 332 274,80 грн задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на користь Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України 273 994,13 грн 13 коп. боргу, 2 800,78 грн 78 коп. три проценти річних, 2 291,13 грн 13 коп. інфляційних втрат з орендної плати, 17 602,66 грн 66 коп. боргу, 277,76 грн 76 коп. три проценти річних, 415,52 грн 52 коп. інфляційних втрат з комунальних платежів та 4 460,73 грн 73 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "ГОУ ФРЕНДС" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України до Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" відмовити.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена.

02.08.2021 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Кропивна Л.В.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/12185/20 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 09.08.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/12185/20 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

01.09.2021 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали вказаної справи.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4296/21 від 09.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л.., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі №910/12185/20 апеляційну скаргу Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 24.09.2021 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

У період з 20.09.2021 по 03.10.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 клопотання Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 задоволено та поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 та призначено справу до розгляду 17.11.2021.

Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку та встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

05.11.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просить суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У період з 08.11.2021 по 19.11.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, тому судове засідання, яке призначене на 17.11.2021, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 призначено на 26.01.2022.

У період з 25.01.2022 по 04.02.2022 головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, тому судове засідання, яке призначене на 26.01.2022 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 призначено на 30.03.2022.

04.04.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група "Югенергопромтранс" на рішення Господарського суду Київської області від 08.07.2021 у справі №911/692/21 призначено на 22.06.2022.

В судовому засіданні 22.06.2022 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Відповідач, свого представника в судове засідання 22.06.2022 не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе розглядати дану справу за відсутності представника скаржника - за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на балансі Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка НАН України обліковується нерухоме майно, що належить до майнового комплексу НАН України.

Беручи до уваги особливості передачі державного майна в оренду, зокрема етапність що передбачає прийняття рішення щодо передачі в оренду, внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ETC, прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків, опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ETC, розміщення в ETC оголошення про передачу майна в оренду, проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ETC договору оренди, що в деяких випадках спричиняє необхідність укладання декількох договорів оренди на різні приміщення за одною адресою з одним й тим самим Орендарем.

Отже, позовні вимоги до Відповідача про стягнення боргу за оренду державного нерухомого майна включає в себе вимоги по двох договорах оренди та по двох договорах про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг:

- Договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України та обліковується на балансі Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка НАН України № 626 від 01.02.2019 (далі -Договір №626 від 01.02.2019)

- Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.02.2019.№ 626/2 (далі - Договір №626/2 від 01.02.2019).

- Договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України та обліковується на балансі Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка НАН України № 650 від 27.01.2020 (далі -Договір № 650 від 27.01.2020)

- Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 27.01.2020 .№ 650/2 (далі - Договір № 650/2 від 27.01.2020).

У відповідності до Договору оренди № 626 від 01.02.2019 та Акту прийому-передачі приміщень від 01.02.2019 Позивач передав а Відповідач прийняв в оренду державне нерухоме майно, а саме: приміщення на 1 поверсі (реєстровий № 05417070.1.АААДЖЕ261.3) (далі - Майно) загальною площею 639,32 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Желябова, 2 (літера А), на першому поверсі 4-ох поверхового корпусу, що перебуває на балансі Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка НАН України на строк з 01.02.2019 по 29.09.2021 включно.

Вартість орендованого майна визначена на підставі Звіту про незалежну оцінку майна станом на 30.08.2018 становить 4 263 625,00 грн.

У відповідності до Договору оренди № 650 від 27.01.2020 та Акту прийому-передачі приміщень від 27.01.2020 Позивач передав а Відповідач прийняв в оренду державне нерухоме майно, а саме: кімнати № 220-231 (реєстровий № 05417070.1.АААДЖЕ253.50) (далі - Майно) загальною площею 267,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. М.Капніст (Желябова), 2 (літера А), на четвертому поверсі 4-ох поверхового корпусу, що перебуває на балансі Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка НАН України на строк з 27.01.2020 до 30.11.2022 включно

Вартість орендованого майна згідно з висновком про вартість майна від 31 жовтня 2019 року становить 1 811 785,00 грн.

Згідно з вимогами п. 3.4. Договору оренди № 626 від 01.02.2019 та п. 3.4. Договору оренди № 650 від 27.01.2020 Відповідач зобов`язався перераховувати Орендну плату у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Також Відповідач бере участь у витратах Балансоутримувача (Позивача) пропорційно до займаної ним площі шляхом відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг , а саме відповідно п.п.2.2.3 Договору № 626/2 від 01.02.2019 та п.п. 2.2.3. Договору № 650/2 від 27.01.2020 Відповідач зобов`язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та в повному обсязі внести плату на рахунок Балансоутримувача (або організації, що обслуговує Будівлю) за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодовувати податок за землю.

Орендна плата та плата за комунальні та інші платежі, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь Орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати, (п.п. 3.7. Договору оренди № 626 від 01.02.2019, п.п.3.7. Договору оренди № 650 від 27.01.2020, п.п.2.2.3 Договору № 626/2 від 01.02.2019, п. П2.2.3 Договору № 650/2 від 27.01.2020).

Згідно з п. 5.19 Договору оренди № 650 від 27.01.2020 Відповідач зобов`язаний протягом місяця після підписання Договору оренди відшкодувати Орендодавцю витрати на розміщення оголошення про намір передати Майно в оренду у друкованих засобах масової інформації та витрати за послуги з проведення незалежної оцінки об`єктів оренди.

З матеріалів справи слідує, що у порушення п.5.19 Договору оренди № 650 від 27.01.2020 Відповідач до цього часу не оплатив виданий рахунок № СФ-0000138 від 06.03.2020 року на суму 5098,30 грн.

У період з лютого по травень 2020 року Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за вищезазначеними договорами що підтверджується письмовими доказами та обґрунтованими розрахунками.

Позивач надіслав Відповідачу вимогу про негайне погашення заборгованості по орендній платі, комунальним та іншим платежам, що підтверджується відповідним листом від 03.08.2020р. № 50-02-7-111, який залишений без виконання, що зумовило звернення із даним позовом до суду.

Відповідач, в своєму відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, зазначив, що з 18.03.2020 по 22.05.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої на виконання ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 ПП "ГОУ ФРЕНДС" припинило діяльність коворкінг-центру за адресою м. Київ вул. Марії Капніст буд. 2, у зв`язку з прямою забороною на його статутну діяльність, яка пов`язана з прийняттям відвідувачів та надання послуг з організації конференцій, зайнять та надання комплексних послуг з облаштування спільних робочих місць для підприємств, громадян та підприємців тощо у приміщеннях, які для цього використовувалися підприємством на умовах договорів оренди № 626 від 01.02.2019 р. та № 650 від 27.02.2020 р. за адресою м. Київ вул. Марії Капніст 2, а також звертаючи увагу на те, що положення вищевказаної постанови КМУ №211 було введено карантинні обмеження на ведення господарської діяльності, які є обставиною, які позбавляють її можливості використовувати приміщення для господарської діяльності обумовленою договором оренди.

У зв`язку із зазначеним, директором ПП "ГОУ ФРЕНДС" було видано наказ № 1 від 17.03.2020 про зупинення діяльності підприємства і коворкінг-центру за адресою: м. Київ вул. Марії Капніст 2, а 18.03.2020 р. ПП "ГОУ ФРЕНДС" спрямувало до Інституту механіки ім. С.П. Тимошенка Національної академії наук України (поштою та згодом нарочним) відповідний лист про припинення діяльності у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), та вимогою на підставі положень п. 4, 6 ст.762 ЦК України, на період дії карантину у м. Києві та невикористання приміщення у зв`язку з забороною на здійснення господарської діяльності звільнити ПП "ГОУ ФРЕНДС" від сплати орендної плати за вищевказаними договорами, а також припинити надання будь-яких додаткових супутніх (комунальних експлуатаційних послуг тощо) та нарахування плати за них відповідно.

Відповідь на лист з боку до Інституту механіки ім. С.П. Тимошенка Національної академії наук України до ПП "ГОУ ФРЕНДС" не надійшла. Листами № 14/08-20 та № 27/07-20 від 14.08.2020 та 27.07.2020 відповідно ПП "ГОУ ФРЕНДС" надало Інституту механіки ім. С.П. Тимошенка Національної академії наук України копії сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) № 3100-20-1413 та № 3100-20-1094 для врахування у розрахунках із ПП "ГОУ ФРЕНДС" на підставі п. 4, 6 ст. 762 ЦК України.

Відповідь на лист з боку до Інституту механіки ім. С.П. Тимошенка Національної академії наук України не надійшла, форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) у розрахунках зі сторонами Інститут механіки ім. С.П. Тимошенка Національної академії наук України враховано не було.

Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов висновків з якими погоджується суд апеляційної інстанції, а саме.

Як встановлено частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Місцевим судом вірно встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди (найму).

Згідно з ст. 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою зайняття комунального майна є договір оренди.

Як передбачено ст. 286 Господарського кодексу України, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за період з березень 2020 року - травень 2020 року в розмірі 273 994,13 грн та в розмірі 17 602,66 грн за відшкодування комунальних та інших платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що заборгованість відповідача по орендній платі у сумі 273 994,13 грн та в розмірі 17 602,66 грн за відшкодування комунальних та інших платежів належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов висновку з яким погоджується суд апеляційної про задоволення позову в цій частині.

Щодо заявлених до стягнення сум пені по орендній платі в розмірі 13 687,34 грн та 1 644,19 грн пеня по комунальним та іншим платежам, а також штрафу в розмірі 12 345,83 грн та 1 232,19 грн по орендній платі та комунальним платежам відповідно місцевим судом вірно вказано наступне.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 ЦК України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до частини 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні статті 549 ЦК України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (частина 1 статті 617 ЦК України).

З 18.03.2020 по 22.05.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на території України діяли карантинні обмеження (локдаун). Вказані обставини, вірно визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

ПП "ГОУ ФРЕНДС" надало копії сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) № 3100-20-1413 та № 3100-20-1094 для врахування, що у свою чергу підтверджує наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді стягнення пені та штрафу, а тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

У відповідності до умов частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Судом першої інстанції здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат у межах заявленого позивачем періоду, та вірно зазначено про можливість стягнення з відповідача за несвоєчасну сплату орендної плати три проценти річних у розмірі 2 800,78 грн та 2 291,13 грн інфляційних втрат, а також 277,76 грн трьох процентів річних та 415,52 грн інфляційних втрат за несвоєчасну сплату комунальних та інших платежів, у зв`язку з чим правомірно задоволено позовні вимоги в цій частині.

Щодо вимог про стягнення вартості експертної оцінки, пені, штрафу та компенсаційних втрат за порушення строків її сплати судом зазначено вірно наступне.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, всупереч вказаним нормам процесуального закону позивачем не доведено наявності у відповідача обов`язку сплати вартості експертної оцінки. Крім того, судом вірно зауважено, що як вказано у позові оцінка мала місце 31.08.2018, у той час як правочини із відповідачем укладені у 2019 та 2020 роках.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшла висновку, що скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ГОУ ФРЕНДС" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/12185/20 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12185/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.07.2022

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

О.О. Хрипун