ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. Справа№ 925/181/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою ініціюючого кредитора Головного управління ДПС у Черкаській області

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена»

про банкрутство юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20 (суддя Хабазня Ю.А.) скаргу боржника у особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. у справі № 925/181/20 задоволено повністю та визнано повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Руденка Ю.О. від 21.09.2021 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірним та скасовано його.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 18, 233, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст.ст. 4, 10, 13, 18, 26, 28, 63 Закону України «Про виконавче провадження» та мотивоване тим, що висновок відділу ДВС про те, що «виконавчий документ не містить заходів примусового виконання» не відповідає суті судового рішення.

Крім того, у разі ненадання боржником особисто витребуваних ухвалою суду копій документів добровільно та у зв`язку із застосуванням зовнішніх заходів примусу (штрафу), не звільняє відділ ДВС від обов`язку вжиття інших, передбачених Законом заходів примусового виконання рішень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. відмовити в повному обсязі.

На переконання скаржника, судове рішення постановлено на підставі неправильного застосування норм законодавства та на підставі висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи, а відтак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що приписами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено примус боржника передати наведений в ухвалі суду перелік документів стягувачу.

Поміж іншого, у апеляційній скарзі скаржник зазначає, що місцевий господарський суд дійшов хибного висновку про те, що державний виконавець може самостійно змінювати порядок виконання рішення суду, який не визначений у виконавчому документі не зважаючи на те, що державний виконавець діє виключно в межах повноважень, наданих йому Законом та не вправі самостійно змінювати порядок виконання або вносити будь-які виправлення до виконавчих документів.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

20.06.2022 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена» Голінного А.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким останній просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 16.05.2022 апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М, Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 у справі № 925/181/20 апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без руху.

24.05.2022 через управління документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 у справі №925/181/20 клопотання Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20 призначено на 29.06.2022.

Явка представників сторін

29.06.2022 у судове засідання не з`явилися представники учасників справи, які про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 у справі № 925/181/20 була надіслана судом апеляційної інстанції на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

При цьому колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 у справі № 925/181/20 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 07.07.2020 у справі № 925/181/20 боржника визнано банкрутом; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі № 925/181/20 задоволено заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. від 28.05.2021 №925/181/20/398; витребувано від фізичної особи-підприємця Фурсенко (Логачової) Олександри Миколаївни на користь ТОВ «Селена» у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. належним чином завірені копії наступних документів: договору оренди приміщення від 01.04.2016 №20 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору поворотної фінансової допомоги від 14.07.2016 №1407/1 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами; договору від 14.07.2016 №ВФП1407/1 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами.; уповноважено ліквідатора ТОВ «Селена», арбітражного керуючого Голінного А.М., на отримання від фізичної особи-підприємця Фурсенко (Логачової) Олександри Миколаївни вказаних в ухвалі суду документів.

Також, в ухвалі суду зазначено, що «строк пред`явлення ухвали в частині пункту 1.1 резолютивної частини цієї ухвали до виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» три роки».

В подальшому, 10.09.2021 за № 925/181/20/762 ліквідатор банкрута звернувся до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі №925/181/20. У відповідності до даних сайту АТ «Укрпошта» заяву було отримано відділом ДВС 15.09.2021.

Разом з тим, 21.09.2021 відділ ДВС видав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, проте не надіслав зазначене повідомлення.

21.09.2021 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) оформлено супровідний лист №66880615/11 щодо направлення на адресу ТОВ «Селена» повідомлення від 21.09.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п .7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у виконавчому документі не визначені заходи примусового характеру, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

02.11.2021 за вих. № 925/181/20/964 ліквідатор банкрута направив до відділу ДВС клопотання щодо повідомлення про результати розгляду зазначеної вище заяви від 10.09.2021.

Так, 24.11.2021 за № 200619 відділ ДВС надіслав на адресу ТОВ «Селена» лист у якому інформував ліквідатора банкрута про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у виконавчому документі не визначені заходи примусового характеру передбачені Законом України «Про виконавче провадження», однак повідомлення про повернення виконавчого документа не долучив.

04.12.2021 за №925/181/20/1103 ліквідатор банкрута звернувся до відділу ДВС із вимогами надати письмові пояснення з обставин порушення строку прийняття рішення про повернення виконавчого документа, порушення строку направлення повідомлення про повернення виконавчого документа, щодо не направлення останнього, а також направити ліквідатору банкрута примірник прийнятого повідомлення про повернення виконавчого документа.

28.12.2021 за вих. №224473 відділ ДВС надав відповідь ліквідатору банкрута та пояснив, що виконавчий документ було передано для відправки працівникам канцелярії; в матеріалах справи відсутній конверт із повернутою відправкою; державним виконавцем підготовлено подання про видачу дублікату ухвали від 28.07.2021 у справі №925/181/20.

Також, 28.12.2021 відділом ДВС складено довідку про втрату виконавчого документа (ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі №925/181/20).

Слід зазначити, що 04.01.2022 до Господарського суду Черкаської області від відділу ДВС надійшла заява від 28.12.2021 з вимогами: видати дублікат ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 №925/181/20; надати строк на усунення недоліків, для надання підтвердження сплати судового збору за видачу дублікату виконавчого документа; дублікат виконавчого документа направити на адресу ТОВ «Селена» для повторного пред`явлення до виконання.

05.01.2022 за вих. № 925/181/20/964 ліквідатор банкрута звернувся з листом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у якому просив вжити заходів щодо порушення Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) вимог закону щодо порядку та строків направлення процесуальних документів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.01.2022 у справі № 925/181/20 частково задоволено заяву відділу ДВС від 28.12.2021 видано дублікат ухвали суду від 28.07.2021 та направлено її відділу ДВС.

В подальшому, 14.01.2022 за вих. № 66880615/11 відділ ДВС направив заявнику повідомлення від 21.09.2021 з дублікатом ухвали господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 №925/181/20

Крім того, 18.01.2022 за вих. №6205 відділ ДВС надав відповідь ліквідатору банкрута та пояснив, що 14.01.2022 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 21.09.2021 з дублікатом ухвали господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 №925/181/20 направлено ТОВ «Селена».

09.02.2022 боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., у межах справи про банкрутство подано скаргу від 08.02.2022 №925/181/20/117 з вимогою визнати рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Руденко Ю.О. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» прийняте у формі повідомлення від 21.09.2021 неправомірним та скасувати повідомлення від 21.09.2021.

На обґрунтування заявленої вимоги у поданій скарзі, скаржник зазначає наступне:

- ухвала Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі № 925/181/20 у добровільному порядку виконана Фурсенко О.М. не була, у зв`язку з чим 10.09.2021 арбітражним керуючим Голінним А.М. направлено заяву до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про примусове виконання судового рішення;

- 29.01.2022 ним отримано від відділу ДВС лист від 14.01.2022 №66880615/11 із повідомленням про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 21.09.2021 з дублікатом ухвали від 28.07.2021;

- статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виконання рішень, за якими боржник повинен вчинити певні дії;

- заходами примусового виконання у виконавчому документі є примус боржника передати наведений в ухвалі суду перелік документів стягувачу, зокрема, у виконавчому документі було вказано перелік копій тих документів, які потрібно вилучити у боржника - ФОП Фурсенко (Логачової) Олександри Миколаївни та передати стягувачу - ТОВ «Селена» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного А.М.;

- державний виконавець зобов`язаний був відкрити виконавче провадження на підставі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», отже повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлення було направлено стягувачу лише 20.01.2022, у той час як мало надсилатися не пізніше наступного робочого дня з дня його винесення, тобто 22.01.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

В силу ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України;

Приписами ст. 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права;

Положеннями ст. 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень (п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нормами ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: (…) 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; (…) 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (надалі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (…). Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення; про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (ч.1, п. 1 ч. 2, п.п. 3, 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником; у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність; виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником; у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом; у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, заяву ТОВ «Селена» про відкриття виконавчого провадження (на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 03.08.2021 у справі № 925/180/20) відділ ДВС отримав 15.09.2021 (середа) та лише 21.09.2021 (вівторок) виніс повідомлення про повернення виконавчого документа. Доказів відправки зазначеного вище повідомлення стягувачу (боржнику у особі ліквідатора банкрута) не надано.

Відтак, відділом ДВС допущено порушення як строку вчинення виконавчої дії, так і вимоги закону про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження стороні рекомендованим листом з повідомленням (ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

До того ж, відділ ДВС у порушення п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» проігнорував вимоги стягувача від 02.11.2021 та від 04.12.2021, адресовані керівництву відділу ДВС про направлення копії повідомлення про повернення виконавчого документа. Таке повідомлення було надіслане лише 14.01.2022 після подання ліквідатором банкрута скарги від 05.01.2022 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі № 925/181/20 витребувано від фізичної особи-підприємця Фурсенко (Логачової) О.М. копії документів.

Враховуючи те, що у Фурсенко (Логачової) О.М. знаходяться оригінали документів, то установлений судом обов`язок надати їх копії є «рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії», а саме виготовити належні копії документів і передати їх ліквідатору банкрута.

Таким чином, висновок відділу ДВС про те, що «виконавчий документ не містить заходів примусового виконання» не відповідає суті постановленого судового рішення.

Крім того, в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі № 925/181/20 прямо зазначено про те, що в частині пункту 1.1 її резолютивної частини вона підлягає примусовому виконанню.

Отже, відділ ДВС фактично незаконно відмовився виконувати судове рішення.

З огляду на вищевикладене, вимога про визнання неправомірним рішення відділу ДВС про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» прийняте у формі повідомлення від 21.09.2021 підлягає задоволенню.

Оскільки, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.07.2021 у справі № 925/181/20 витребувано від фізичної особи-підприємця Фурсенко (Логачової) О.М. копії документів, то дане судове рішення підлягає виконанню у порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Слід зазначити, що нормами ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено два варіанти поведінки державного виконавця у разі повторного не виконання рішення боржником залежно від того, чи може бути рішення виконане без участі боржника чи не може бути виконане без участі боржника. При цьому повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення направляється державним виконавцем в обох випадках. Закон не визначає умов чи обставин, які кваліфікують факт «можливості» чи «неможливості» виконання рішення без участі боржника, отже обставини «неможливості» виконання судового рішення без участі боржника (для закінчення виконавчого провадження) мають бути грунтовно викладені у постанові та доведені відділом ДВС доказами вжиття абсолютно усіх можливих передбачених законом заходів і доказами використання усіх наданих державному виконавцю повноважень.

У разі ненадання боржником особисто витребуваних ухвалою суду копій документів добровільно та у зв`язку із застосуванням зовнішніх заходів примусу (штрафу), не звільняє відділ ДВС від обов`язку вжиття інших, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів примусового виконання рішень.

За таких обставин, доводи відділу ДВС про те, що ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік заходів примусового виконання судових рішень не ґрунтуються на нормах закону.

Поміж іншого необхідно вказати, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 619/562/18.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення скарги боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. від 08.02.2022 №925/181/20/117.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.02.2022 у справі № 925/181/20 залишити без змін.

3. Справу № 925/181/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 06.07.2022.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

О.М. Остапенко