ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про стягнення 7931, 13 грн,
Суддя Зельман Ю.С.
Державне підприємство "Маріупольський морський торговельний порт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про стягнення 7931, 13 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна №6340/2016 відповідач не уклав у погоджений строк з позивачем договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, відшкодування податку на землю, проте продовжував користуватися орендованим приміщенням, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 7931, 13 грн збитків.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.12.2021 вирішено позовну заяву Державного підприємства "Маріупольський морський торговельний порт" до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення 7931, 13 грн разом з доданими до неї документами передати за підсудністю до Господарського суду Донецької області.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача на адресу Господарського суду Донецької області надійшло клопотання в якому останній просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обгрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що 30.12.2021року він у добровільному порядку сплатив заборгованість у розмірі 8970,30грн на підтвердження чого надав платіжне доручення №2950 від 30.12.2021р.
Крім того, від позивача на адресу суду надійшла заява від 30.06.2022 в якій зазначено, що відповідач сплатив позивачу основний борг за договором в сумі 7931,13грн за платіжним дорученням №2950 від 30.12.2021 на суму 8970,30грн. У зв`язку з вищенаведеним, позивач вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 7931,13 грн. підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору, а судовий збір у розмірі 2270грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем погашено суму заборгованості в розмірі 7931,13 грн., що входить до предмету спору, відтак суд закриває провадження у справі в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки між сторонами відсутній предмет спору.
Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи те, що спір доведений до суду з вини відповідача, судові витрати слід покласти на нього, відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 231,234 ГПК України господарський суд,-
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.С. Зельман