РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2022Справа № 910/14817/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Дупляченко Ю.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

2) Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про зняття арешту з майна

Представники учасників справи:

від позивача:Рябко Є.О. (довіреність № б/н від 17.01.2022);

від відповідача-1:не з`явився;

від відповідача-2:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (відповідач-1) та Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (відповідач-2) у якому просить суд:

-зняти арешт з нерухомого майна: квартири, об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652009 від 22 квітня 2021), загальна площа (кв.м.): 92,1, житлова площа (кв.м): 52,3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладеного відповідно до постанови № 1960/3 від 28 жовтня 2009 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, номер запису про обтяження: 9289075, дата та час державної реєстрації 27 листопада 2009 року 10:32:06.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що не є стороною виконавчого провадження № 15915616 з примусового виконання виконавчого напису від 01.07.2009 № 594 про звернення стягнення на квартиру, стягувачем за яким є Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" і фактично позбавлений інших ефективних засобів захисту свого порушеного права, крім звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2021 у справі №910/14817/21 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" та Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2021 про відмову у відкритті провадження у справі № 910/14817/21 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2021 про відмову у відкритті провадження у справі № 910/14817/21 скасовано та передано справу № 910/14817/21 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

21.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/14817/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.03.2022.

Судове засідання, призначене на 17.03.2022, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2022 розгляд справи призначено на 23.06.2022.

У судовому засіданні 23.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (далі - позивач) зазначає, що є власником об`єкта нерухомого майна - об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652009 від 22 квітня 2021), загальна площа (кв.м.): 92,1, житлова площа (кв.м): 52,3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За твердженнями позивача, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на вищевказане нерухоме майно, а також Інформацією про виконавче провадження (ВП 15915616) постановою № 1960/3 від 28.10.2009 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, номер запису про обтяження: 9289075, дата та час державної реєстрації 27.11.2009 року, 10:32:06, було накладено обтяження у вигляді арешту на вищевказану квартиру.

Як зазначає позивач, з метою зняття обтяження у вигляді арешту з належної йому квартири, 13.08.2021 він звернувся до відповідача-2 з відповідним клопотанням (заявою) в порядку статей 19, 59, 74 Закону України "Про виконавче провадження", у відповідь на яке відповідач-2 повідомив, що підстави для зняття арешту, передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на викладене, оскільки накладений на належну позивачу квартиру арешт перешкоджає йому в повній мірі реалізувати правомочності щодо вказаного нерухомого майна, відсутність правових підстав для арешту квартири, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить зняти арешт з квартири, загальною площею (кв.м.): 92,1, житлова площа (кв.м): 52,3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладеного відповідно до постанови № 1960/3 від 28.10.2009 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, номер запису про обтяження: 9289075, дата та час державної реєстрації 27.11.2009 року, 10:32:06.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод унормовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 Цивільного кодексу України).

Частинами 1 - 3 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд встановив, що позивач є власником об`єкта нерухомого майна - об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652009 від 22 квітня 2021), загальна площа (кв.м.): 92,1, житлова площа (кв.м): 52,3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254023610 від 22.04.2021.

Згідно з Інформацією про виконавче провадження (ВП 15915616) на примусовому виконанні у відповідача-2 перебував виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 01.07.2009 № 594 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 1 201 939,78 грн. за рахунок квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявної у матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на вищевказане нерухоме майно, а також Інформації про виконавче провадження (ВП 15915616) постановою № 1960/3 від 28.10.2009 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, номер запису про обтяження: 9289075, дата та час державної реєстрації 27.11.2009 року, 10:32:06, було накладено обтяження у вигляді арешту на вищевказану квартиру.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", постановою відповідача-2 від 09.12.2014 виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на час примусового виконання виконавчого напису) передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на час примусового виконання виконавчого напису) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція).

З огляду на викладене, арешт майна боржника, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", є засобом забезпечення примусового виконання рішення в межах виконавчого провадження.

Як про те зазначає позивач, що також вбачається зі змісту листа відповідача-2 від 31.08.2021 № 144569, позивач не є боржником у виконавчому провадженні № 15915616.

Суду також не надано доказів того, що відповідачем-1 було повторно пред`явлено виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 01.07.2009 № 594 до виконання, як і не надано доказів того, що позивач є боржником у будь-якому іншому виконавчому провадженні.

З огляду на вищенаведене, будь-які правові підстави для арешту належної позивачу квартири відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи ту обставину, що виконавчий документ, який перебував на примусовому виконанні у відповідача-2, був повернутий стягувачу (відповідачу-1) та в подальшому до примусового виконання останнім не пред`являвся, накладений відповідачем-2 арешт на належну позивачу квартиру має бути знято за рішення суду.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна: квартири, об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652009 від 22 квітня 2021), загальна площа (кв.м.): 92,1, житлова площа (кв.м): 52,3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладеного відповідно до постанови № 1960/3 від 28.10.2009 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, номер запису про обтяження: 9289075, дата та час державної реєстрації 27.11.2009 року, 10:32:06.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн, відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача-2, внаслідок неправильних дій (бездіяльності) якого виник цей спір.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" та Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - задовольнити.

2.Зняти арешт з нерухомого майна: квартири, об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652009 від 22 квітня 2021), загальна площа (кв.м.): 92,1, житлова площа (кв.м): 52,3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладеного відповідно до постанови № 1960/3 від 28.10.2009 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, номер запису про обтяження: 9289075, дата та час державної реєстрації 27.11.2009 року, 10:32:06.

3.Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, ідентифікаційний код 34967593) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (01021, м. Київ, Печерський Узвіз, буд. 13, офіс 23, ідентифікаційний код 39425460) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.07.2022.

Суддя С. В. Стасюк