ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Справа№ 910/11124/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Полякова Б.М.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти

у справі № 910/11124/19 (суддя: Усатенко І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

про стягнення заборгованості за кредитним договором 41 635 415, 90 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" про стягнення 62673516,30 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 позов задоволено повністю.

Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 20 611 841 грн. 00 коп., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати кредиту у розмірі 4 303 068 грн. 11 коп., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1 324 492 грн. 31 коп., 80% річних від простроченої суми кредиту у розмірі 15 396 014 грн. 47 коп., судовий збір у розмірі 624 531 грн. 24 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 24 178 грн. 00 коп.

До Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед боржником у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 заяву АТ "Банк "Український капітал" про звернення стягнення на кошти третіх осіб задоволено.

Звернуто стягнення на грошові кошти КП "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 37 148 792, 01 грн, що має заборгованість перед ТОВ "Концерн "Київпідземшляхбуд", підтверджену рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17, на користь АТ "Банк "Український Капітал", в рахунок виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі № 910/11124/19, виданого на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/11124/19.

Відмовлено АТ "Банк "Український Капітал" у задоволенні заяви про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17 таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд зазначив, що з матеріалів справи вбачається наявність заборгованості у Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перед боржником у даній справі, яка підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, та не виконано на даний момент. При цьому суд звернув увагу на невиконання боржником у цій справі (Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд") рішення суду та на наявність у боржника у цій справі процесуального статусу стягувача (кредитора) у справі № 910/12204/17 за наказом від 17.02.2020. Також, наголосив на відсутності у чинному законодавстві положень, які б передбачали уступку права стягувача за рішенням суду шляхом укладання цивільно - правового договору, а також наявності рішення суду, яким встановлені обставини вчинення боржником у даній справі відступлення права вимоги за рішенням суду у справі № 910/12204/17 на шкоду Публічному акціонерному товариству "Банк "Український капітал".

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ТОВ "Концерн "Київпідземшляхбуд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити АТ "Банк "Український Капітал" у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Свої доводи обґрунтовує тим, що укладений між ТОВ «Еталон Інвест Плюс» та ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» договір відступлення права вимоги є дійсним та правомірним в силу закріпленої в статті 204 ЦК України презумпції. Зауважує, що суд першої інстанції не встановив чи дійсно на момент звернення особи із заявою в порядку ст. 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи була заборгованість взагалі та якого розміру та чи не було не вирішених спорів щодо такої заборгованості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2021, апеляційна скарга ТОВ "Концерн "Київпідземшляхбуд" у справі № 910/11124/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., ОСОБА_1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Концерн "Київпідземшляхбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 та призначено до розгляду.

Також не погоджуючись із прийнятою ухвалою, КП "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 та постановити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви АТ "Банк "Український Капітал" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що право вимоги у зобов`язаннях, які виникли на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 , вже не належить ТОВ «Концерн «Київпідземшлях», а тому відсутні підстави для стягнення з КП «Інженерний центр» грошових коштів у межаї даної справи. Наголошує на тому, що законодавством не встановлено прямої заборони відступлення права вимоги за судовим рішенням. Зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам чинного законодавства проігнорував договір про відступлення права вимоги, пославшись на обставини, які можуть бути підставами для обґрунтування його недійсності як оспорюваного правочину. Підкреслює, що КП «Інженерний центр», на грошові кошти якого оскаржуваною ухвалою звернуто стягнення, має право на апеляційне оскарження такої ухвали.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 21.12.2021, апеляційна скарга КП "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у справі № 910/11124/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., ОСОБА_1.

У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021, для розгляду апеляційної скарги КП "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Поляков Б.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 справу № 910/11124/19 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Поляков Б.М., Владимиренко С.В.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 та призначено до розгляду.

Крім того, не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ТОВ "Еталон Інвест Плюс" (особа, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити АТ "Банк "Український Капітал" в задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Господарський суд міста Києва повинен був відмовити АБ «Банк «Український капітал» у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником у зв`язку із презумпцією правомірності правочину (договору про відступлення прав вимоги від 05.10.2021, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом чи рішенням суду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 29.12.2021, апеляційна скарга ТОВ "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) у справі № 910/11124/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Поляков Б.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19; об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду; розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 призначено на 21.02.2022.

29.12.2021 на адресу суду надійшов відзив АТ «Банк «Український капітал» на апеляційну скаргу ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд», в якій позивач просить залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 - без змін. При цьому вказує на те, що виконання рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставаї та у порядку, визначеному Господарським процесувальним кодексом України та Закономп України « Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Наголошує, що заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають. Звертає увагу на правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Також, 14.01.2022 на адресу суду надійшов відзив АТ «Банк «Український капітал» на апеляційну скаргу КП «Інженерний центр», в якій позивач просить залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 - без змін. Представник АТ «Банк «Український капітал» вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, прийнято законну ухвалу, відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права. Поряд з викладеним вказує на те, що оскаржуваною ухвалою жодним чином не змінюється загальний розмір встановленої рішенням суду у справі № 910/12204/17 заборгованості, а фактично лише відбувається заміна особи, на користь якої КП «Інженерний центр» зобов`язане виконати рішення суду, а тому ухвала суду першої інстанції жодним чином не порушує права та законні інтереси останнього.

Крім того, 16.02.2022 на адресу суду надійшов відзив АТ «Банк «Український капітал» на апеляційну скаргу ТОВ «Еталон Інвест Плюс», в якій позивач просить залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 - без змін. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що ТОВ «Еталон Інвест Плюс» не є учасником справи № 910/11124/19 та заінтересованою особою, в розумінні ст. 336 ГПК України, а на стадії розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є неможливим залучення інших відповідачів чи третіх осіб до участі у справі, тобто у суду першої інстанції не було ані обов`язку, ані процесуальної можливості залучити ТОВ «Еталон Інвест Плюс» до розгляду вказаної заяви.

У судовому засіданні 21.02.2022 оголошено перерву до 03.03.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 р. № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене та перебування головуючої судді Алданової С.О. у відпустці, судове засідання, призначене на 03.03.2022, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/11124/19 призначено на 04.07.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 04.07.2022 просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг.

Представник відповідача просив апеляційні скарги задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити АТ «Банк «Український Капітал» у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, якак має заборгованість перед боржником.

Представники Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" в судове засідання 04.07.2022 не з`явились. Про час та місце судового розгляду учасники справи повідомлялись шляхом надіслання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі засобами електронного зв`язку, телефонограмами, а також відомості щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції було оголошено на офіційному веб-сайті Судова влада України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, 04.07.2022 на адресу суду від Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та запровадженням праовового режиму воєнного стану, КП «Інженерний центр» практично не здійснює господарську діяльність через відсутність організаційних та технічних умов.

Колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного вище клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки наведені заявником обставини відсутності організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності не свідчать про відсутність можливості забезпечення явки представника апелянта у судове засідання.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс", які повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

За змістом п. 28 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг в межах викладених скаржниками доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Олефіром О.О. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 63395707 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/11124/19 від 20.10.2020, накладення арешту на грошові кошти, які містяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та накладення арешту на все рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд".

16.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Олефіром О.О. заявлено самовідвід у виконавчому провадженні № 63395707 про що повідомлено стягувачу - Акціонерному банку «Банк «Український капітал», у зв`язку з чим останній звернувся із заявою про передачу виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Крім того, 17.11.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амбровським А.В. прийнято виконавче провадження № 63395707, про що винесено відповідну постанову про прийняття виконавчого провадження.

Таким чином, наразі наказ Господарського суду міста Києва № 910/11124/19 від 20.10.2020 перебуває на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Доказів із яких би вбачалося, що за вказаним наказом здійснено стягнення матеріали справи не містять.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" з Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) збитки у сумі 37 502 272, 96 грн, судовий збір у сумі 81 016, 33 грн та витрати за проведення експертизи у сумі 13 502, 72 грн.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17 видано 17.02.2020 відповідний наказ (про стягнення з Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" збитків у сумі 37 502 272, 96 грн, судового збору у сумі 81 016, 33 грн та витрат за проведення експертизи у сумі 13 502, 72 грн), строк пред`явлення якого до виконання до 28.01.2023 включно.

Викладене свідчить про те, що Комунальне підприємство "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є особою, яка має заборгованість перед боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", яка підтверджена рішенням суду.

Доказів із яких би вбачалося, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17 сплачено заборгованість та/або що відкрите виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/12204/17 від 17.02.2020 не надано ні до суду першої інстанції, ні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2020 (після накладення приватним виконавцем у рамках виконавчого провадження № 63395707 арешту на кошти та рухоме майно боржника) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті» права вимоги до Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які виникли на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17, за яким з Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" стягнуто збитки у сумі 37 054 272, 96 грн.

При цьому, 11.08.2021 Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі № 910/3183/21, яким позов Акціонерного банку «Банк «Український капітал» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті» про визнання недійсним договору задоволено у повному обсязі та визнано недійсним договір про відступлення права вимоги, укладений 29.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті». Зазначене рішення було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021.

Згідно із висновком Господарського суду міста Києва у справі № 910/3183/21, з яким погодився Північний апеляційний господарський суд оспорюваний договір відступлення права вимоги від 29.12.2020 є фраудаторним, тобто вчиненими на шкоду кредитору (позивача).

Згідно відомостей наявних у базі «Діловодство спеціалізованого суду» Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті» зверталось до Господарського суду міста Києва у рамках справи № 910/12204/17 із заявою про заміну сторони її процесуальним правонаступником у справі на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного 29.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті», в якій просило здійснити заміну сторони (позивача) її процесуальним правонаступником у даній справі у порядку ст. 52 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд такої заяви зупинявся до розгляду пов`язаної справи № 910/3183/21, і 13.12.2021 заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Проперті» була залишена без розгляду.

Заперечуючи проти задоволення заяви стягувача у даній справі боржник та особа, яка має заборгованість перед боржником, посилаються на обставини укладення 05.10.2021 (тобто після накладення приватним виконавцем у рамках виконавчого провадження № 63395707 арешту на кошти та рухоме майно боржника, та після визнання у судовому порядку недійсним договору відступлення права вимоги від 29.12.2020) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон Інвест Плюс» договору відступлення права вимоги, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон Інвест Плюс» права вимоги до Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які виникли на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17, за яким з Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" стягнуто збитки у сумі 37 054 272, 96 грн. Копія зазначеного договору наявна в матеріалах справи.

На підтвердження факту передачі первісним кредитором новому кредитору права вимоги за договором відступлення права вимоги від 05.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон Інвест Плюс» був підписаний акт прийому - передачі документів до договору, відповідно до якого новому кредитору були передані, та отримані останнім такі документи: рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/12204/17 від 16.10.2019; постанова від 28.01.2020 по справі № 910/12204/17 Північного апеляційного господарського суду; постанова від 10.10.2020 по справі № 910/12204/17 Касаційного господарського суду у складі Верховного суду; наказ по справі № 910/12204/17 від 17.02.2020.

З огляду на обставини укладання зазначеного договору боржник та особа, яка має заборгованість перед боржником, стверджують, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" втратило статус кредитора у відповідному зобов`язанні, а відтак заява стягувача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 336 ГПК України суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Положення викладеної вище статті процесуального кодексу в частині розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи, спростовують доводи позивача про те, що оскаржувана ухвала не порушує права та інтереси КП «Інженерний центр», а тому у останнього відсутні правові підстави для оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.12.2021.

Разом з тим, в силу приписів ч. 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Так, колегія погоджується з доводами ТОВ «Еталон Інвест Плюс» про те, що оскаржувана ухвала впливає на його права, інтереси та обов`язки, оскільки останнє втрачає статус кредитора відповідно до договору від 05.10.2021 про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» та ТОВ «Еталон Інвест Плюс».

Надаючи оцінку висновкам суду щодо наявності правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про звернення стягнення на кошти третіх осіб, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу приписів ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено обов`язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції, чинній на час подання заяви стягувачем) у статті 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання, зокрема, судових рішень, є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Отже, реальна спрямованість дій державного/приватного виконавця (далі - виконавець) на досягнення мети виконавчого провадження - виконання судового рішення - є одним з критеріїв оцінки законності, обґрунтованості, доцільності та ефективності виконавчих чи процесуальних дій виконавця та ініційованих ним процедур.

Статтею 53 Закону України "Про виконавче провадження", якою регламентовано окремі повноваження виконавця, передбачено, що він має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом (частина четверта 53 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, реалізуються зазначені повноваження виконавця на підставі судового рішення, ухваленого в порядку визначеному процесуальним законом, зокрема у виконавчому провадженні з виконання наказів господарського суду відповідно до статті 336 ГПК України, що регламентує вирішення цього питання господарським судом як за заявою виконавця, так і стягувача.

У цій судовій процедурі процесуальний закон, визначаючи її ініціатора, у статті 336 ГПК України ототожнює виконавця та стягувача, презюмуючи єдність їх мети у застосуванні цього заходу.

За змістом статті 336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Щодо застосування зазначених вище норм Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 сформовано правовий висновок за яким, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Колегія суддів зауважує, що під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" з Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) збитки у сумі 37 502 272, 96 грн, судовий збір у сумі 81 016, 33 грн та витрати за проведення експертизи у сумі 13 502, 72 грн, тобто встановлено факт наявності заборгованості у відповідному розмірі Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд".

Таким чином, Комунальне підприємство "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є особою, яка має заборгованість перед боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", яка підтверджена рішенням суду. Відповідно на грошові кошти Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у порядку визначеному ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, стягувач у даній справі вправі звернути стягнення за наказом Господарського суду міста Києва № 910/11124/19 від 20.10.2020.

Доказів із яких би вбачалося, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17 сплачено заборгованість та/або що відкрите виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/12204/17 від 17.02.2020 матеріали справи не містять.

Поряд з викладеним колегія суддів зауважує на відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" у справі № 910/12204/17 за наказом від 17.02.2020 був замінений на іншу особу, відповідно саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на момент розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" є стягувачем (кредитором) у справі № 910/12204/17 за наказом від 17.02.2020.

Надаючи оцінку доводам апелянтів щодо договору від 05.10.2021 про відступлення права вимоги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Першою підставою заміни кредитора у зобов`язанні є відступлення права вимоги. Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, у разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора.

При цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Обсяг цих прав та умови визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виплати, в розмірі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Разом з тим , зазначене положення є диспозитивним, отже інші правила можуть бути встановлені договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 925/1204/15.

Із змісту договору відступлення права вимоги вбачається, що предметом договору є право вимоги, яке виникло на підставі саме рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/12204/17 від 16.10.2019, відповідно за таким договором було передано право вимоги за рішенням суду, а не зобов`язанням.

Викладене, на переконання судової колегії, свідчить про те, що при укладенні вказаного вище договору уступки права вимоги, не відбулася заміна кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, а фактично відбулася уступка права стягувача за рішенням суду.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 10.09.2021 у справі № 903/323/20 та від 10.07.2018 у справі № 922/3535/15 зробив висновок про те, що уступка права стягувача за рішенням суду, шляхом укладення цивільно - правової угоди, чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості передачі права вимоги в частині стягнення судового збору викладена також у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 910/386/17, від 28.03.2018 у справі № 906/110/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16 та від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15.

Крім того, колегія суддів зауважує, що статтями 203, 215 ЦК України визначені загальні правові підстави визнання правочинів недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спір щодо визнання оскаржуваного правочину недійсним, на суд покладається обов`язок встановлення наявності чи відсутності обставин недодержання вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, саме в момент вчинення спірного правочину.

У контексті наведеного судова колегія звертає увагу на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" у 2020 році здійснило відступлення права вимоги за рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/12204/17 від 16.10.2019 за договором відступлення права вимоги від 29.12.2020. І відповідний договір був визнаний недійсним Господарським судом міста Києва за результатами розгляду судової справи № 910/3183/21, рішення у якій набрало законної сили, оскільки був вчинений на шкоду кредитору (Публічному акціонерному товариству "Банк "Український капітал").

Згідно положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, у рішенні Господарського суду міста Києва у справі № 910/3183/21, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" мало статус відповідача, було встановлено, що останнім договір відступлення права вимоги за рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/12204/17 від 16.10.2019 укладався на шкоду кредитору - Публічному акціонерному товариству "Банк "Український капітал".

З урахуванням встановлених вище обставин та здійснивши системний аналіз положень чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" у частині щодо звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником підлягає задоволенню.

Крім іншого, у поданих до суду апеляційної інстанції поясненнях відповідач вказує на те, що Господарський суд міста Києва не врахував позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц.

Так, представник ТОВ «Концерн «Київпідземшлях» вказує на наступні висновки Великої Палати Верховного Суду: «Похідний інтерес кредитора у стягненні коштів з третіх осіб, винних боржнику, може реалізовуватися у виконавчому провадженні. Отримавши судове рішення про стягнення з боржника коштів, кредитор у статусі стягувача звертається з заявою про примусове виконання рішення. Відповідно до частини першої статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб; зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Якщо такі особи визнали, що у них перебуває майно боржника, або майно та кошти, що належать боржнику від таких осіб, і надіслали виконавцю відомості про це, то виконавець звертає стягнення на таке майно та кошти в порядку, визначеному частинами другою - четвертою зазначеної статті. Внаслідок стягнення коштів з інших осіб у боржника замість права вимоги до них з`являється ліквідний актив - грошові кошти, за рахунок яких може бути задоволена грошова вимога кредитора до боржника. У таких випадках кредитор боржника не вправі вимагати сплати коштів, належних від інших осіб боржнику, як на свою користь, так і на користь боржника, але вправі вимагати належної поведінки виконавця, зокрема щодо звернення стягнення на кошти, що належать боржнику від інших осіб. Для цього кредитор може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідно до розділу Х Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів враховує позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження №14-16цс20), відповідно до якої у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справи є важливими для визначення подібності правовідносин.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що у постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц Великою Палатою Верховного Суду було зроблено висновки щодо дій виконавця в порядку статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», а у даній справі позивач звернувся до суду в порядку, визначеному статтею 336 ГПК України, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин у даній справі № 910/11124/19 та у справі № 761/45721/16-ц.

З урахуванням наведеного, судова колегія, вважає, що місцевим господарським судом правомірно задоволено заяву АТ "Банк "Український капітал" про звернення стягнення на кошти третіх осіб, оскільки заявником належними і допустимими доказами в розумінні приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України було доведено обставини, з якими закон пов`язує звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Аргументи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 13.12.2021, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 234, 336 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунальне підприємство "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс .

4. Справу № 910/11124/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.07.2022.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

Б.М. Поляков