ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 Справа № 917/194/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В., розглянувши справу № 917/194/22

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087 (адреса для листування: вул. Січових Стрільців, 10 Б, м. Київ, 04053)

до відповідача фізичної особи Макаревича Миколи Олексійовича , АДРЕСА_1

про стягнення 132 812,27 грн. заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в господарському суді Полтавської області перебуває справа № 917/194/22 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до фізичної особи Макаревича Миколи Олексійовича про стягнення 132 812,27 грн. заборгованості, з яких: 8 954,89 грн - заборгованість по кредиту строкова; 97 996,69 грн - заборгованість по кредиту прострочена; 1 955,73 грн - заборгованість по процентах поточна; 16 928,00 грн - заборгованість по процентах прострочена; 1 793,52 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 5 183,44 грн - сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів.

Позовні вимоги мотивуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" № 0550/2020/МС-2 від 31.01.2020.

У якості обґрунтування власної позиції позивач вказав, що на підставі договору № 0550/2020/МС-2 від 31.01.2020 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» надав відповідачу кредит у сумі 200 000,00 грн та розраховував на повернення коштів. Не дивлячись на умови договору відповідач, отримавши кредит, взяті на себе зобов`язання з його повернення виконав не у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгував 106 951, 58 грн за кредитом та 18 883,73 грн по процентам. Через наявність заборгованості він нарахував 1 793,52 грн 3% річних за прострочену заборгованість по кредиту та процентам, а також 5 183,44 грн інфляційних за прострочену заборгованість по кредиту та по процентам.

15.02.2022 року господарським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 ГПК України було зобов`язано Відділ реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Макаревича Миколи Олексійовича (відома суду адреса проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

12.03.2022 року на адресу господарського суду Полтавської області від Відділу реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до суду надійшов лист (вх. № 2211), в якому зазначено, що громадянин Макаревич Микола Олексійович , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 04.03.2022 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 14.03.2022 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/194/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 20 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 10 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 10 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України). Зобов`язано позивача протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду надати суду детальні розрахунки стягуваних сум, вказаних позивачем у прохальній частині позову або уточнити прохальну частину своїх позовних вимог, зазначивши коректні дані щодо стягуваних сум. Уточнення позову чи вірні розрахунки також направити завчасно відповідачу, докази такого направлення надати суду.

Ухвала суду від 14.03.2022 року, що направлялася відповідачу на адресу місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ) була вручена особисто Макаревичу Миколі Олексійовичу 29.03.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 76).

Відповідно до Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, щодо можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

18.05.2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання (вих. № 501/888/2022 від 18.05.2022 року) (з ЕЦП) про поновлення строку для уточнення позовних вимог на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 14.03.2022 року (вх. № 3143). Позивач також просив приєднати до матеріалів справи 917/194/22 уточнену позовну заяву. 18.05.2022 року представником позивача було повторно направлене на електронну адресу суду вищезазначене клопотання з додатком (вх. № 3146) (з ЕЦП) (а. с. 83 - 94).

Ухвалою від 18.05.2022 року судом задоволено клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку для подання уточненої позовної заяви (з додатками) (вх. №3143 від 18.05.2022), прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та ухвалено розглядати позов з урахуванням уточнених позовних вимог.

Ухвала суду від 18.05.2022 року, яка направлялася відповідачу на адресу місця реєстрації (АДРЕСА_1) була вручена Макаревичу Миколі Олексійовичу 10.06.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 99).

27.06.2022 року на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх. № 4118) (а. с. 101). В даній заяві відповідач зазначає, що 10.06.2022 року ним отримана копія ухвали суду від 18.05.2022 року про поновлення пропущеного строку для подання уточненої позовної заяви (з додатками) та прийняття до розгляду уточненої позовної заяви, однак скористатися своїм процесуальним правом і направити на адресу суду відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі, немає можливості, оскільки відповідач не отримав від позивача ані копії позовної заяви з додатками, ані уточненої позовної заяви. У зв`язку з чим відповідач просить суд зобов`язати позивача надати йому копії позовної заяви з додатками та уточненої позовної заяви.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отже, даною нормою ГПК України обов`язок з направлення копії позовної заяви та копій доданих до неї документів на адресу учасників справи покладено на позивача, а не на суд.

Відповідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами виконання позивачем обов`язку, покладеного на нього ст. 172 ГПК України, є опис вкладення до цінного листа із зазначенням у ньому кількості відправлених документів та їх назви, і поштова квитанція.

Позивачем належним чином виконано вимоги ст. 172 ГПК України, щодо направлення копії позовної заяви з додатками та уточненої позовної заяви на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком від 08.02.2022 року, поштовою накладною №071 від 08.02.2022 року, описом вкладення до листа з оголошеною цінністю від 08.02.2022 року (направлення позовної заяви з додатками) (а. с. 61-62, а також фіскальним чеком від 17.05.2022 року, поштовою накладною №002 від 17.05.2022 року, описом вкладення до листа з оголошеною цінністю від 17.05.2022 року (направлення уточненої позовної заяви) (а. с. 87-88).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи зокрема мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Разом з цим, відповідач мав можливість ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді через підсистему Електронний суд.

Також суд звертає увагу, що в уточненій позовній заяві позивачем було відкореговано лише прохальну частину позову.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 14.03.2022 року є 29.03.22 року, а ухвали суду від 18.05.2022 року - 10.06.2022 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.07.2021 року зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Макаревича Миколи Олексійовича, запис в ЄДРЮОФОПГФ №006000738 (а. с. 53).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають під час укладання, зміни, розірвання й виконання правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст. ст. 202-208 Господарського кодексу України, ч.8 ст.43 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона, як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18 зазначено, зокрема:

4.29 ... господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем .

31.01.2020 між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - банк, позивач) та фізичною особою-підприємцем Макаревичем Миколою Олексійовичем (далі - позичальник, відповідач) укладений Договір № 0550/2020/МС-2 про приєднання до правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" (далі - договір) (а. с. 14,15). Також до даного договору між сторонами було укладено додатковий договір №1 від 08.05.2020 року (а. с. 17) та додатковий договір №2 від 01.12.20202 року (а. с. 19).

Відповідно до умов договору позичальник у зв`язку з приєднанням до правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" в повному обсязі акцептує правила надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" (оферту, що розміщена на сайті http://www.ukrgasbank.com), з якими позичальник ознайомився, погодився та зобов`язався виконувати.

Загальний ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 1 додаткового договору №2, кредитна лінія відкривається з 31.01.2020 по 30.01.2022 (включно). Позичальник погашає кредит відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, встановленого додатком 1 до договору.

Згідно із п. п. 3-5 договору, за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 договору про приєднання, з урахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку проценти, виходячи із встановленої банком базової процентної ставки, в розмірі 22,7 % річних, в національній валюті.

За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії, процентна ставка встановлюється в розмірі 32,7 процентів річних.

Тарифи на кредитні операції наведені у правилах надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" (далі - правила).

Відповідно до додаткових угоди №1 та №2, сторони домовилися перенести строк сплати платежів за кредитом, у зв`язку з чим графік зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії, який є додатком до договору, викладено у новій редакції (а. с. 20).

Пунктом 6 договору передбачено, що кредитні кошти надаються банком позичальнику на підставі письмової заяви на отримання кредиту відповідно до додатку № 1 до правил шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритого в АБ "Укргазбанк".

Відповідно до п. 9 договору, інші умови надання кредитних коштів не передбачені цим договором про приєднання регулюються положеннями Правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" (а. с. 24 (на звороті) - 29).

Відповідно до правил, банк керуючись чинним законодавством України публічно запропонував відповідачеві можливість отримання мікрокредиту шляхом приєднання до правил, затверджених зі змінами рішенням кредитної ради АБ "Укргазбанк" від 22.10.2019 №263/2 розміщених на сайті банку.

Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 640-644 Цивільного кодексу України укласти із банком договір про надання мікрокредиту за програмою «Мікрокредит». Правила разом із договором про приєднання до правил та всіма додатками та додатковими угодами до них складають договір про надання мікрокредиту. Правила набирають чинності з дати їх офіційного оприлюднення на сайті банку та діють до дати офіційного оприлюднення заяви про їх відкликання на сайті банку. Приєднання клієнта до правил (акцептування даної публічної пропозиції у відповідності із ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом підписання договору про приєднання до правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" за встановленою АБ "Укргазбанк" формою. Датою укладення правил про надання мікрокредиту є дата договору про приєднання.

З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, в правилах наведено терміни та їх визначення, зокрема: Відновлювальна кредитна лінія - форма кредиту, який надається окремими частинами (траншами), що не перевищують заздалегідь обумовленого загального ліміту (максимальна заборгованість за кредитною лінією) та в межах якого позичальник може без обмежень отримувати та погашати кредитні кошти протягом всього строку дії кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2-1.3 правил, підписанням договору про приєднання позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до правил. Приєднуючись до правил позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених договором про надання мікрокредиту.

Згідно з п. 2.1 правил банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) у розмірі та на умовах визначених договором про надання мікрокредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором про надання мікрокредиту.

Основні умови кредитування зазначаються в договорі (п. 2.4 правил).

Відповідно до пункту 2.7 правил, погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок, вказаний в договорі про приєднання згідно графіку зменшення ліміту кредитування, який є додатком до договору про приєднання.

У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені договором про надання мікрокредиту строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості.

Згідно з п. 2.8 правил, нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного договором про приєднання, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору про надання мікрокредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності з п. 2 договору про приєднання, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, що визначені в п. 4.5.2. цих правил.

За умовами п. 2.9 правил, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, в день повного погашення: заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день дострокового розірвання договору. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 2.11. цих правил.

У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами, що вказаний в договорі про приєднання, у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки з обліку простроченої заборгованості.

Згідно п. 2.10 правил, позичальник сплачує комісії банку. Комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені тарифами, які наведені в додатку 2 до правил.

Згідно з умовами п. 2.11 правил, нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання мікрокредиту (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

Сторони узгодили, що в разі настання події припинення, банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначених для такої події у п. 4.5.2, а позичальник зобов`язується сплатити на користь банку платежі визначені в п. 4.5 цих правил у випадку їх виникнення.

З дня настання події припинення вся заборгованість позичальника щодо погашення суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитними коштами та комісій вважається простроченою, а позичальник зобов`язаний повернути її та сплатити проценти від суми простроченої заборгованості позичальника на умовах договору про надання мікрокредиту.

У випадку, якщо банком застосовані до позичальника штрафні санкції у вигляді пені, остання розраховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно.

Згідно з п.п. 4.1, 4.3 правил, у випадку порушення позичальником зобов`язань за договором про надання мікрокредиту, банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки, а також сплатити штрафи, пеню та інші видатки, понесені банком за договором про надання мікрокредиту.

Крім того клієнт взяв на себе зобов`язання згідно п. п. 3.2.1 та 3.2.2 правил своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені договором про приєднання, повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами та комісії, а також суми передбачених договором про надання мікрокредиту штрафних санкцій.

На виконання умов договору про надання мікрокредиту позивач надав відповідачу в межах кредитної лінії кредит на суму 200 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) (а. с. 32-44).

Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та своєчасної оплати процентів за користування кредитними коштами, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

З метою досудового врегулювання спору позивач 30.11.2021 року надіслав відповідачу лист-вимогу № 172/47794/2021 від 26.11.2021 р. про повернення повністю всієї суми кредиту за кредитним договором протягом 30 календарних днів від дати пред`явлення цієї вимоги, яка залишилась без виконання (а. с. 45 - 46).

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача становить 132 812,27 грн. заборгованості, з яких:

- 8954,89 грн - заборгованість по кредиту строкова;

- 97996,69 грн - заборгованість по кредиту прострочена;

- 1955,73 грн - заборгованість по процентах поточна;

- 16928,00 грн - заборгованість по процентах прострочена;

- 1 793,52 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів;

- 5 183,44 грн - сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі викладеного, за висновками суду, між сторонами був укладений договір про приєднання до правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк". Станом на момент звернення позивача із позовом до суду залишились невиконаними зобов`язання фізичної особи-підприємця Макаревича Миколи Олексійовича перед позивачем за договором.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (частина четверта ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи (виписка з рахунку відповідача) підтверджується належне виконання позивачем свого обов`язку за договором щодо надання позичальнику кредитних коштів в сумі 200 000,00 грн, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути кредит та сплатити проценти.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач надсилав відповідачу лист-вимогу № 172/47794/2021 від 26.11.2021 р. про повернення повністю всієї суми кредиту за кредитним договором протягом 30 календарних днів від дати пред`явлення цієї вимоги, яка залишилась без виконання.

Право на вимогу дострокового погашення кредитних коштів передбачене умовами пункту 3.3.3. Правил.

Слід зазначити, що позивач не нараховує проценти за користування кредитними коштами у більшому розмірі (32,7 %), як це передбачено умовами договору, а рахує їх у розмірі 22,7 %.

Отже, як встановлено судом, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість по кредиту в сумі 125 835,31 грн, з яких:

- 8954,89 грн - заборгованість по кредиту строкова;

- 97996,69 грн - заборгованість по кредиту прострочена;

- 1955,73 грн - заборгованість по процентах поточна;

- 16928,00 грн - заборгованість по процентах прострочена.

Щодо нарахованих позивачем трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 1793,52 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (1575,33 грн - 3% річних за простроченою заборгованістю по кредиту за період з 16.07.2020 р. по 29.12.2021 року; 218,19 грн - 3% річних за простроченою заборгованістю по процентам за користування кредитними коштами за період з 16.10.2020 р. по 29.12.2021 р.).

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про задоволення вищевказаної суми.

Перевірка правильності розрахунку 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Також, позивач просить стягнути з відповідача 5 183,44 грн - суму збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (4 587,82 грн - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту за період з 16.07.2020 р. по 29.12.2021 р.; 595,62 грн - суму індексу інфляції простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 16.07.2020 р. по 29.12.2021 р.).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладений правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

26.06.2020 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Суд не погоджується з розміром інфляційних витрат за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. За результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог (за відповідні періоди та на відповідні суми заборгованості, вказані у розрахунках позивача (а. с. 31, 32))суд дійшов до висновку, що розмір даних нарахувань дорівнює 0,00 грн.

Перевірка правильності розрахунку інфляційних нарахувань здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Отже, в частині вимог про стягнення суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 5 183,44 грн (4 587,82 грн - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту; 595,62 грн - суму індексу інфляції простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами) позов є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною другою статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина четверта статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, тоді як останній кредитних коштів у повному обсязі не повернув, не сплатив заборгованості по процентам прострочена, тверджень позивача не спростував, відзиву на позов суду не надав, хоча був належним чином судом повідомлений про розгляд справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення з відповідача 8954,89 грн строкової заборгованості по кредиту; 97996,69 грн - простроченої заборгованості по кредиту; 1955,73 грн поточної заборгованості по процентах; 16928,00 грн простроченої заборгованості по процентах та 1793,52 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (1575,33 грн - 3% річних за простроченою заборгованістю по кредиту за період з 16.07.2020 р. по 29.12.2021 року; 218,19 грн - 3% річних за простроченою заборгованістю по процентам за користування кредитними коштами за період з 16.10.2020 р. по 29.12.2021 р.) є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи Макаревича Миколи Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087, ) суму строкової заборгованості по кредиту в розмірі 8 954,89 грн; суму простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 97 996,69 грн; суму поточної заборгованості по процентах в розмірі 1955,73; суму простроченої заборгованості по процентах в розмірі 16 928,00; 3% річних за простроченою заборгованістю по кредиту в розмірі 1 575,33 грн; 3% річних за простроченою заборгованістю по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 218,19 грн та судовий збір в розмірі 2 384,17 грн.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повне рішення складено 07.07.2022.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко