ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 902/1162/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Багай Н.О., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Сільськогосподарського

товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс» - Путіліна Є.В.,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» - Дубовського П.В.,

Спєрова Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро»

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2022 (у складі колегії суддів: Маціщук А.В. (головуючий), Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.)

та рішення Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021 (суддя Яремчук Ю.О.)

у справі № 902/1162/20

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро»

про стягнення 10 947 134,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс» (далі - СТОВ «Агроресурс») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» (далі - ТОВ «Колорит Агро») про стягнення заборгованості в сумі 10 947 134,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг від 12.03.2015 № 218-15 (з урахуванням додаткових угод № 1 від 17.04.2015 до договору № 68/1-15 від 12.03.2015, № 2 від 04.12.2017 до договору № 68/1-15 від 12.03.2015, № 3 від 21.12.2017 до договору № 68/1-15 від 12.03.2015) щодо оплати наданих позивачем послуг з питань пошуку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, організації подальшого укладення договорів оренди об`єктів та проведення державної реєстрації цих договорів.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2022, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Колорит Агро» на користь СТОВ «Агроресурс» 9 942 147,79 грн основного боргу та 149 132,22 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у березні 2022 року ТОВ «Колорит Агро» подало касаційну скаргу, у якій (з урахуванням нової редакції касаційної скарги), посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), просить скасувати постановлені у справі судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2022 відкрито касаційне провадження у справі № 902/1162/20 за касаційною скаргою ТОВ «Колорит Агро» з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК, та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.06.2022.

СТОВ «Агроресурс» у відзиві на касаційну скаргу зазначило про правильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, просило постановити ухвалу про закриття касаційного провадження.

У судовому засіданні 15.06.2022 було оголошено перерву до 06.07.2022.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

При вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 12.03.2015 між ТОВ «Колорит Агро» (замовник) і СТОВ «Агроресурс» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 218-15, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати оплатні послуги з питань пошуку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходяться в приватній, комунальній та/або державній власності загальною площею не меншою, ніж 250 гектарів, розташовані на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та організації подальшого укладання договорів оренди об`єктів між їх власниками та замовником, актів приймання-передачі земельної ділянки та інших додатків до договору оренди землі, передбачених законодавством і замовником, та остаточного проведення державної реєстрації цих договорів у строк до 15.04.2015.

Відповідно до абз. 2 пункту 3.1 договору ціна послуг визначена у гривні із зазначенням її еквіваленту у валюті (долар США) за курсом міжбанківського валютного ринку України (МВРУ) на дату підписання даного договору. При цьому ціна послуг в гривні коригується на величину курсу продажу долара США за гривні на дату, що передує оплаті. Кз курс продажу долара США за гривні по міжбанківському курсу гривні згідно даних сайту http://www.udinform.com, з фіксацією курсу закриття продажу долара США за гривню на дату укладення договору (Кз на дату укладення даного договору складає 25,94 грн).

У пункті 4.1 договору визначено, що передача-приймання послуг здійснюється сторонами після виконання виконавцем підпункту г) пункту 1.2 договору, фактичного доступу замовника до земель для їх обробітку замовнику не пізніше 20.04.2015, право оренди на яке буде зареєстроване до 15.04.2015 за замовником, передачі виконавцем замовнику оригіналів договорів оренди об`єктів (в межах загальної площі, передбаченої пунктом 1.1 договору) і всіх передбачених до них законодавством і замовником додатків: акт приймання-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, кадастровий план земельної ділянки, план-схема земельної ділянки, заява власника земельної ділянки, посвідчена нотаріально або секретарем сільської/селищної ради, копія паспорта, правовстановлюючого документа на земельну ділянку та ідентифікаційного номера, довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), реєстрації права оренди замовника за такими договорами у реєстраційній службі відповідного району, передачі замовнику витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, які підтверджують реєстрацію права оренди замовника за вказаними договорами.

Передача-приймання послуг шляхом підписання відповідного акта може здійснюватися поетапно, по мірі надходження зареєстрованих у встановлених законодавством порядку договорів та таких, що відповідають вимогам замовника, що передбачені пунктами 1.2, 4.1 договору.

Протягом 10 робочих днів, наступних за днем отримання цих документів, замовник здійснює перевірку на предмет відповідності вимогам законодавства та цього договору. У разі виявлення недоліки в документах замовник надає виконавцю перелік недоліків, що підлягають виправленню останнім за власний рахунок. При повторному наданні документів замовник також перевіряє їх протягом 10 робочих днів, а при виявленні недоліків застосовується та ж процедура їх виправлення (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 4.3 договору у разі відсутності недоліків в наданих виконавцем замовнику документах, передача-приймання послуг оформлюється відповідним актом, в якому зазначається розмір площі об`єктів та сума винагороди в гривнях відповідно до умов цього договору на дату оформлення акта. Цей акт приймання - передачі послуг складається та підписується сторонами у двох примірниках. При цьому виконавець зобов`язується передавати замовнику за один раз договорів оренди об`єктів та витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, які підтверджують реєстрацію права оренди замовника за вказаними договорами загальною площею не менше ніж 200 га (окрім останньої партії).

Цей договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.

17.04.2015 між тими ж сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 68/1-15 про надання послуг від 12.03.2015, згідно з якою внесено зміни до пунктів 1.1, 1.3, 4.1, 5.4, 5.5 та 9.2 договору та викладено їх у редакції, відповідно до якої:

- пункт 1.1 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати оплатні послуги з питань пошуку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходяться в приватній, комунальній та/або державній власності загальною площею не меншою, ніж 400 гектарів, розташовані на території Мізяківсько-Хутірської ради Вінницького району Вінницької області (далі - об`єкти) та організації подальшого укладання договорів оренди об`єктів між їх власниками та замовником, актів приймання-передачі земельної ділянки та інших додатків до договору оренди землі, передбачених законодавством і замовником та остаточного проведення державної реєстрації цих договорів у строк до 15.04.2016;

- пункт 1.3 термін, протягом якого виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги, визначені в пункті 1.1 договору та всі документи, визначені в пункті 4.1 договору до 15.04.2016. Закінчення даного терміну зумовлює припинення виконавцем надання послуг та звільнення замовника від обов`язку сплачувати винагороду виконавця за об`єкти, стосовно яких укладені договори оренди та зареєстровано право оренди за такими договорами з порушенням цього терміну та за об`єкти, щодо яких документи, визначені у пункті 4.1 договору, надані з порушенням цього терміну або оформлені неналежним чином;

- пункт 4.1 передача-приймання послуг здійснюється сторонами після: -виконання виконавцем підпункту «г» пункту 1.2 договору; - фактичного доступу замовника до земель для їх обробітку замовником не пізніше 20.04.2016, право оренди на яке буде зареєстроване за замовником до 15.04.2016; - закінчення сільськогосподарських робіт та збору урожаю восени 2016 року на площах, фактичний доступ до яких переданий виконавцем до 20.04.2016; - передачі виконавцем замовнику оригіналів договорів оренди об`єктів (в межах загальної площі, передбаченої пунктом 1.1 договору) і всіх передбачених до них законодавством і замовником додатків: акт приймання-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, кадастровий план земельної ділянки, план-схема земельної ділянки, заява власника земельної ділянки, посвідчена нотаріально або секретарем сільської/селищної ради, копія паспорта, правовстановлюючого документа на земельну ділянку та ідентифікаційного номера, довідка про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, реєстрації права оренди замовника за такими договорами у реєстраційній службі відповідного району; - передачі замовнику витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, які підтверджують реєстрацію оренди замовника за вказаними договорами.

Передача-приймання послуг шляхом підписання відповідного акта, може здійснюватися поетапно, по мірі надходження договорів зареєстрованих у встановленому законодавством порядку.

- пункт 5.4 у випадку не забезпечення виконавцем замовнику до 20.04.2016 можливості фактичного доступу до обробітку земель, право на оренду яких зареєстровано до 15.04.2016 за замовником, виконавець самостійно несе витрати по видачі орендної плати за 2016 рік власникам земельних ділянок;

- пункт 5.5 у випадку пошкодження чи захоплення посівів замовника будь-якими сторонніми особами протягом 2016 року, понесені збитки, що документально оформлені замовником, відшкодовуються виконавцем;

- пункт 9.2 строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1 цього договору та закінчується 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Усі інші умови договору залишено без змін. Ця додаткова угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами та скріплення печатками сторін. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 68/1-15 про надання послуг від 12.03.2015 (пункти 7-9 додаткової угоди).

04.12.2017 між тими ж сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 68/1-15 про надання послуг від 12.03.2015 , відповідно до якої абзац перший пункту 3.1 договору викладено в новій редакції: « 3.1. Сторони домовилися, що розрахунки за послуги здійснюються в національній валюті. Винагорода виконавця (ціна) визначається у розмірі за 1 га, що еквівалентно 700 доларам США за 1 гектар об`єкта, щодо якого виконавцем виконані всі умови, передбачені пунктами 1.1-1.3 договору, укладено договори оренди землі з додатками, передбаченими пунктом 4.1 даного договору, зареєстровано право оренди за такими договорами у реєстраційній службі відповідного району, отримано та передано замовнику витяги з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права в термін, передбачений пунктом 1.3 договору».

21.12.2017 між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору № 68/1-15 про надання послуг від 12.03.2015 , відповідно до якої внесено зміни до пунктів 1.1, 1.3, підпункту 3.1.1, пунктів 4.1 та 9.2 договору та викладено ці пункти у новій редакції, відповідно до якої:

- пункт 1.1 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати оплатні послуги з питань пошуку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходяться в приватній, комунальній та/або державній власності загальною площею не більше, ніж 121,1946 гектарів, розташовані на території Мізяківсько-Хутірської ради Вінницького району Вінницької області (далі - об`єкти) та організації подальшого укладання договорів оренди об`єктів між їх власниками та замовником, актів приймання-передачі земельної ділянки та інших додатків до договору оренди землі, передбачених законодавством і замовником та остаточного проведення державної реєстрації цих договорів у строк до 01.12.2017;

- пункт 1.3 термін, протягом якого виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги, визначені в пункті 1.1 договору та всі документи, визначені в пункті 1.1 договору до 01.12.2017. Закінчення даного терміну зумовлює припинення виконавцем надання послуг та звільнення замовника від обов`язку сплачувати винагороду виконавця за об`єкти, стосовно яких укладені договори оренди та зареєстровано право оренди за такими договорами з порушенням цього терміну та за об`єкти, щодо яких документи визначені пунктом 1.1 договору, надані з порушенням цього терміну або оформлені неналежним чином;

- підпункт 3.1.1 у строк не пізніше 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі послуг замовник перераховує виконавцю суму, розраховану згідно з пунктом 3.1 договору. Суми, які підлягають до сплати, погоджуються сторонами в акті передачі-приймання послуг, що підписується сторонами (пункт 4.1) цього договору;

- пункт 4.1 передача-приймання послуг здійснюється сторонами після виконання виконавцем підпункту «г» пункту 1.2 договору, фактичного доступу замовника до земель для їх обробітку замовником не пізніше 01.12.2017, право оренди на яке буде зареєстроване за замовником до 01.12.2017; передачі виконавцем замовнику оригіналів договорів оренди об`єктів (в межах загальної площі, передбаченої пунктом 1.1 договору) і всіх передбачених до них законодавством і замовником додатків: акт приймання-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, кадастровий план земельної ділянки, план-схема земельної ділянки, передачі замовнику витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, які підтверджують реєстрацію оренди замовника за вказаними договорами; передача-приймання послуг шляхом підписання відповідного акта може здійснюватися поетапно, по мірі надходження договорів, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку;

- пункт 9.2 строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1 цього договору та закінчується 21.12.2017, а щодо розрахунків до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Усі інші умови залишено без змін. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами та скріплення печатками сторін. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 68-15 про надання послуг від 12.03.2015 (пункти 6-8 додаткової угоди).

Також судами попередніх інстанцій установлено, що 12.03.2015 СТОВ «Агроресурс» укладено з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договори про надання послуг, предметом яких є підготовка, аналіз договорів оренди землі, які знаходяться на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області; представництво інтересів замовника в органах державної реєстрації прав щодо реєстрації права оренди земельних ділянок; отримання довідок, витягів та інших документів, що посвідчують державну реєстрацію інших речових прав; інші послуги за домовленістю з замовником.

Відповідно до актів приймання-передачі послуг від 30.12.2016, які підписані СТОВ «Агроресурс», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , підтверджено виконання реєстрації 392 договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 553,9401 га та 7 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 10,5343 га, які розташовані на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сторонами цих договорів є ТОВ «Колорит Агро» та фізичні особи - власники земельних ділянок. Договори оренди зареєстровано на строк 10 років з річною орендною платою 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Реєстрація 385 договорів оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, укладених між ТОВ «Колорит Агро» та фізичними особами - власниками ділянок, підтверджено інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Реєстрація 385 договорів оренди земельних ділянок за відповідачем відповідно до наданих позивачем інформаційних довідок, вчинена Реєстраційними службами Гайсинського та Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області у період з 20.12.2015 по 06.01.2016 у межах строку, визначеного сторонами на умовах додаткової угоди № 1 від 17.04.2015 до договору № 68/1-15 про надання послуг від 12.03.2015. Договори зареєстровано щодо оренди землі на загальну площу не меншу, ніж 400 гектарів, які розташовані на території Мізяківсько-Хутірської ради Вінницького району Вінницької області.

04.09.2020 СТОВ «Агроресурс» надіслало на адресу ТОВ «Колорит Агро» акт передачі-приймання послуг від 04.09.2020. на загальну площу 564,4744 га та рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 04.09.2020 на оплату виконаних послуг на суму 10 947 134, 28 грн без ПДВ, що підтверджується квитанцією поштового відправлення та описом вкладення з відбитком штемпеля відділення підприємства зв`язку.

СТОВ «Агроресурс» звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Колорит Агро» стягнення заборгованості в сумі 10 947 134,00 грн, обґрунтовуючи вимогу неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг від 12.03.2015 № 218-15 (з урахуванням додаткових угод № 1 від 17.04.2015 до договору № 68/1-15 від 12.03.2015, № 2 від 04.12.2017 до договору № 68/1-15 від 12.03.2015, № 3 від 21.12.2017 до договору № 68/1-15 від 12.03.2015) щодо оплати наданих позивачем послуг з питань пошуку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, організації подальшого укладення договорів оренди об`єктів та проведення державної реєстрації цих договорів.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, позов задовольнив частково на суму заборгованості 9 942 147,79 грн та мотивував таке рішення обставинами належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором та не виконанням своїх зобов`язань відповідачем з оплати наданих позивачем послуг.

У поданій касаційній скарзі (з урахуванням нової редакції) ТОВ «Колорит Агро» послалося на те, що при вирішенні справи судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення статей 14, 525, 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та не враховано обставин неналежного виконання зобов`язань за договором саме позивачем, з огляду на що, замовник звільняється від обов`язку оплачувати послуги, які надано неналежним чином, зокрема договори оренди укладено позивачем з порушенням вимог закону, а державна реєстрація прав оренди суперечить чинному законодавству, що підтверджено, зокрема судовими рішеннями у справах № 802/59/16-а, № 802/63/16-а, № 802/124/17-а, а також іншими доказами наявними у матеріалах справи, зокрема щодо реєстрації договорів оренди на ті ж самі земельні ділянки за іншим землекористувачем - ТОВ «Правнича компанія «Справа»; при цьому судами не враховано висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 27.05.2021 у справі № 902/502/20, від 27.08.2019 у справі № 911/1867/18, від 21.02.2020 у справі № 910/4460/19. Крім того, скаржник послався на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 3, 6, частини 1 статті 526, частини 1 статті 530, частини 1 статті 627, частини 1 статті 628, частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК, частини 1 статті 180, частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК), щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду стосовно можливості стягнення оплати за неналежно надані послуги з укладення договорів оренди земельних ділянок та державної реєстрації права оренди на такі земельні ділянки у разі, якщо такі земельні ділянки на момент надання послуг та складання акта приймання-передачі послуг перебували у користуванні інших осіб на підставі чинних договорів оренди та реєстрації відповідного речового права, а також чи можна вважати такі послуги, за наведених обставин, такими, що надано належним чином. Також скаржник послався на порушення судами попередніх інстанцій положень статей 73-74, 76-79,86, 236 ГПК, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи щодо неналежного надання позивачем послуг за договором та відсутності обов`язку у відповідача здійснювати оплату неналежно наданих послуг; не надано оцінки доводам відповідача та наданим на їх підтвердження доказам, наявним у матеріалах справи, щодо неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором з огляду на знаходження одних і тих же земельних ділянок у певний період у користуванні іншої особи, речове право на користування якими було зареєстровано за цією особою у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення у межах доводів і вимог касаційної скарги, виходить із такого.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з питань пошуку земельних ділянок сільськогосподарського призначення та організації подальшого укладення договорів оренди об`єктів між їх власниками та замовником, що надавалися на виконання договору.

Відповідно до статті 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2).

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У частинах 1, 2 статті 193 ГК визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому положення частини 7 статті 193 ГК і статті 525 ЦК встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1).

За змістом статті 202 ГК і статті 599 ЦК зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.

Отже, під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Натомість невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (виконання зобов`язання з певними недоліками, дефектами). При неналежному виконані боржник виконує обов`язок, але з порушенням певних умов, які складають зміст договору або визначені законом.

Аналогічні за змістом висновки наведено у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 902/502/20, від 27.08.2019 у справі № 911/1867/18, від 21.02.2020 у справі № 910/4460/19, на які послався скаржник у касаційній скарзі на підтвердження підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК.

За змістом статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином порушення зобов`язання за свої змістом є юридичним фактом, з яким пов`язуються певні негативні правові наслідки для правопорушника основною метою яких є забезпечення захисту, а у разі можливості - й відновлення порушення суб`єктивного цивільного права.

Як свідчить зміст наведеної норми, правові наслідки порушення зобов`язання поділяються на: 1) загальні; 2) ті, що встановлені законом за порушення певних зобов`язань; 3) ті, що встановлені конкретним договором за його порушення.

Правовий аналіз статті 611 ЦК свідчить, що останньою не передбачено таких правових наслідків порушення зобов`язання як звільнення від оплати виконаного неналежним чином (з дефектами, недоліками, неякісно) зобов`язання.

Аналогічні загальні висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1867/18, на яку послався скаржник у касаційній скарзі та яка ухвалена у подібних правовідносинах (стягнення заборгованості за договором про надання послуг), що, посиланнями на висновки з цієї постанови у своєму відзиві на касаційну скаргу, підтверджує і позивач.

Так, у зазначеній постанові Верховний Суд навів висновок, відповідно до якого у випадку встановлення обставин, які свідчать про фактичне надання виконавцем послуг за договором та відсутності у зазначеному договорі умов щодо звільнення замовника послуг від оплати неналежним чином наданих договірних послуг, підстави для звільнення замовника від оплати зазначених послуг відсутні. Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цього висновку і зазначає, що для правильного його застосування важливим є саме встановлення наявності або відсутності в такому договорі відповідних умов (аналогічний за змістом висновок наведено у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 902/502/20, на яку здійснено посилання скаржником у касаційній скарзі на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК).

У справі № 911/1867/18 Верховний Суд, за встановлених у цій справі фактичних обстави, зазначив, що відповідних умов, які звільняли б замовника послуг від оплати неналежним чином виконаних виконавцем послуг або зменшення їх розміру укладений між сторонами договір не містить та погодився з висновком суду першої інстанції про те, що фактично надані послуги підлягають оплаті.

Натомість у справі, яка розглядається, відповідач, заперечуючи проти позову, послався на те, що за умовами договору (пункт 1.3 з урахуванням додаткових угод) замовник звільняється від обов`язку сплачувати винагороду виконавця за об`єкти, стосовно яких укладені договори оренди та зареєстровано право оренди за такими договорами з порушенням терміну, протягом якого виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги. Крім того, відповідно до пункту 4.5 договору замовник може відмовитися підписати акт передачі-приймання послуг та відмовитися від прийняття виконання у разі невідповідності договорів оренди об`єктів та додатків до них вимогам цього договору та чинному законодавству, а також якщо право оренди за такими договорами не зареєстровано, а у пункті 4.4 договору визначено, що у випадку недотримання виконавцем всіх вимог, визначених цим пунктом, замовник вправі не прийняти таке виконання договору від виконавця, не підписати акт та не сплатити винагороду.

Відповідач зазначає про те, що земельні ділянки, щодо яких укладено договори оренди з відповідачем (від 16.12.2015 стосовно 399 земельних ділянок), уже були передані у користування ТОВ «Правнича компанія «Справа» на підставі договорів оренди, які було зареєстровано у проміжок часу з 30.11.2010 по 13.07.2012 та були чинними як станом на 15.12.2015, так і станом на 06.04.2016. При цьому відповідач з посиланням на положення статті 75 ГПК зауважив, що такі обставини встановлено судовим рішенням у справі № 802/124/17-а (постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2017, що набрала законної сили), яким задоволено позов ТОВ «Правнича компанія «Справа» до відділу державної реєстрації Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області, Комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, за участю третіх осіб, у тому числі ТОВ «Колорит Агро» та фізичних осіб - власників земельних ділянок, про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки.

Суди попередніх інстанцій при вирішенні спору не надали належної правової оцінки зазначеним умовам договору, у сукупності з іншими умовами договору (зокрема, пунктами 4.1 і 4.4 договору) щодо порядку надання та приймання послуг за договором, їх оплати, а також правових наслідків за порушення виконання зобов`язань за договором. Обставини щодо надання позивачем послуг, за умовами договору, укладеного між сторонами, та які б давали підстави для висновку, що виконання зобов`язання виконавцем проведено належним чином і у відповідача як замовника виникає обов`язок з їх оплати, судами попередніх інстанцій належним чином не встановлювалися, як і не встановлено та не надано оцінки тим обставинам, за якими акт приймання-передачі виконаних робіт не було підписано відповідачем як замовником відповідних послуг.

При цьому висновки судів попередніх інстанцій стосовно того, що рішення у справі № 802/124/17-а, за яким скасовувалися рішення про реєстрацію права оренди на землю, зареєстровані в травні-червні 2016 року, не стосуються надання позивачем послуг по реєстрації права оренди землі, вчиненої у грудні 2015 року та квітні 2016 року, стягнення оплати послуг за які є предметом позову у справі, яка розглядається, не можна визнати обґрунтованими, оскільки судами не надано оцінки тим встановленим у справі № 802/124/17-а обставинам, що строк дії договорів оренди, укладених між третіми особами та позивачем у цій справі протягом 2008-2012 років, зареєстрованих у 2010-2012 роках, станом на грудень 2015 року та квітень 2016 року (на момент виконання СТОВ «Агроресурс» своїх зобов`язань за договором у справі, яка розглядається) не закінчився.

Отже, суди належним чином не мотивували висновки, за якими зазначені заперечення відповідача та подані на їх підтвердження докази не прийняли до уваги.

Суд касаційної інстанції в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК) позбавлений можливості самостійно встановлювати обставини виконання сторонами умов договору з огляду на викладене, а також встановлення обставин наявності/відсутності підстав для застосування правових наслідків порушення зобов`язань за договором.

Разом із тим, не встановивши належним чином зазначені обставини, а також обставини, які стали підставою для часткового задоволення позову, висновки судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором, є передчасними та такими, що не ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося те, що встановлення саме цих обставин в контексті спірних правовідносин має значення для надання об`єктивної оцінки наявності/відсутності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

У зв`язку з наведеним, постановлені у справі судові рішення зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, оскільки суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази та не встановили пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна визнати законними і обґрунтованими.

З огляду на те, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи було неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, що підлягають застосуванню, та порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції дійшли передчасного висновку про часткове задоволення позову.

Порушення судами норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку, що наведені вище обставини щодо дослідження та оцінки в сукупності доказів, які є в матеріалах справи, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК є підставою для скасування оскаржених судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» задовольнити.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2022 та рішення Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021 у справі № 902/1162/20 скасувати.

3. Справу № 902/1162/20 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: Н.О. Багай

В.Г. Суховий