ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2022 р. Справа№ 925/181/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Сивак М.С.

у присутності представника МОЗ України Яковенко О.М. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року

у справі №925/181/19 (суддя Васянович А.В.)

за заявою Комунального підприємства "ВОДГЕО"

до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" Міністерства охорони здоров`я України

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у справі №925/181/19 заяву КП "ВОДГЕО" про зміну порядку та способу виконання судового рішення задоволено, змінено встановлені судовим наказом Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі №925/181/19 порядок та спосіб його виконання, замінивши в резолютивній частині цього судового наказу слова: "Стягнути з державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" Міністерства охорони здоров`я України, адресою місцезнаходження якого є: 20700, вул. Рєпіна, буд 26 А, м.Сміла, Черкаська область, ідентифікаційний код 14281014 на користь комунального підприємства "ВОДГЕО", адресою місцезнаходження якого є: 20705, пров. Я.Водяного, буд. 45, м. Сміла, Черкаська область, ідентифікаційний код 30794986 - 128 304 грн. 76 коп. (сто двадцять вісім тисяч триста чотири гривень 76 копійок) основного боргу та 192 грн. 10 коп. (сто дев`яносто дві гривні 10 копійок) судового збору" на слова "Стягнути з державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" Міністерства охорони здоров`я України, адресою місцезнаходження якого є: 20700, вул. Рєпіна, буд 26 А, м.Сміла, Черкаська область, ідентифікаційний код 14281014 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України (вул. Грушевського, 7, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 00012925) на користь комунального підприємства "ВОДГЕО", адресою місцезнаходження якого є: 20705, пров. Я.Водяного, буд. 45, м. Сміла, Черкаська область, ідентифікаційний код 30794986 - 128 304 грн. 76 коп. (сто двадцять вісім тисяч триста чотири гривень 76 копійок) основного боргу та 192 грн. 10 коп. (сто дев`яносто дві гривні 10 копійок) судового збору".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, МОЗ України звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у справі №925/181/19 та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви КП "ВОДГЕО" про зміну порядку та способу виконання судового рішення відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022 року апеляційну скаргу МОЗ України передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою МОЗ України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у справі №925/181/19, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/181/19 за заявою КП "ВОДГЕО" до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" Міністерства охорони здоров`я України про видачу судового наказу.

07.06.2022 року супровідним листом Господарського суду Черкаської області №925/181/19/5276/2022 від 03.06.2022 року витребувані матеріали справи №925/181/19 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 13.06.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МОЗ України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у справі №925/181/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 30.06.2022 року за участю повноважених представників сторін.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу КП "ВОДГЕО" просить залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року - без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні 30.06.2022 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у даній справі та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви КП "ВОДГЕО" про зміну порядку та способу виконання судового рішення відмовити в повному обсязі.

Представники КП "ВОДГЕО" в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження на офіційну електронну адресу у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

30.06.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2022 року КП "ВОДГЕО" звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою від 23.02.2022 №188/0110 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №925/181/19 за наказом від 18.02.2019 року. Цією заявою заявник просив суд змінити встановлений наказом Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі №925/181/19 порядок та спосіб його виконання і стягнути присуджені на користь КП "ВОДГЕО" 128 304,76 грн. основного боргу та 192,10 грн. витрат по сплаті судового збору з ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України за рахунок бюджетних асигнувань МОЗ України.

В обґрунтування вказаної заяви КП "ВОДГЕО" зазначило, що ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України, з якого за наказом Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі №925/181/19 стягнуто на користь КП "ВОДГЕО" 128 304,76 грн. основного боргу та 192,10 грн. витрат по сплаті судового збору, не веде ніякої діяльності, не має відкритих рахунків в органах казначейської служби, а також ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України не включено до мережі розпорядників і одержувачів бюджетних коштів на 2022 рік, відтак в управлінні рахунки не відкриті, що унеможливлює виконання відповідного рішення суду у встановлені ним порядок та спосіб.

Задовольняючи заяву КП "ВОДГЕО" про зміну порядку та способу виконання судового рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що запропоновані КП "ВОДГЕО" як стягувачем зміни порядку та способу виконання судового рішення Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі №925/181/19 спрямовані на усунення обставин, що роблять неможливим виконання цього судового рішення, при цьому боржником залишається ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України, а кошти, за рахунок яких підлягає виконанню судове рішення Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі №925/181/19 є коштами державного бюджету, видатки за якими здійснює МОЗ України як розпорядник бюджетними коштами, за рахунок яких ним безпосередньо здійснюється фінансування боржника.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з відповідним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 87 Бюджетного кодексу України (на момент виникнення спірних правовідносин - 2018 рік) передбачено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 671 цього Кодексу), зокрема, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (багатопрофільні лікарні та поліклініки, що виконують специфічні загальнодержавні функції, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України), а саме Перелік закладів охорони здоров`я та програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, видатки на які здійснюються з державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2011 року №501.

ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України не міститься в зазначеному переліку.

Відповідно до змін внесених до п. 8 ч. 1 ст. 87 і п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України та відповідно до додатку №10 до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", спеціалізовані медико-санітарні частини було вилучено із переліку видатків на охорону здоров`я, що здійснюються з Державного бюджету України та передано на фінансування з місцевих бюджетів з відповідним фінансовим забезпеченням їх діяльності за рахунок медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

На даний час усі питання, пов`язані з організацією та фінансовим забезпеченням діяльності спеціалізованих медико-санітарних частин відносяться до компетенції місцевих органів самоврядування.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №250 "Деякі питання надання субвенцій у 2020 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення підтримки окремих закладів та заходів у системі охорони здоров`я" Черкаській області передбачено субвенцію на підтримку окремих закладів охорони здоров`я в обсязі 18 570,6 тис. грн.

Відповідно до п. 4 Порядку саме відповідні місцеві ради у разі необхідності додатково понад обсяги субвенції планують та здійснюють з місцевих бюджетів оплату видатків, визначених п. 3 цього Порядку та умов, включаючи погашення бюджетних зобов`язань минулих періодів, узятих на облік в органах Казначейства.

Отже, на МОЗ не може бути покладено обов`язку відшкодовувати зобов`язання юридичної особи, видатки на які не передбачені в кошторисі МОЗ.

Пунктом 4 Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення підтримки окремих закладів та заходів у системі охорони здоров`я, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 2022 року №66 "Деякі питання надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення підтримки окремих закладів та заходів у системі охорони здоров`я" не допускається спрямування субвенції на оплату комунальних послуг, енергоносіїв та капітальних видатків (крім оплати комунальних послуг та енергоносіїв окремих закладів охорони здоров`я, які зазначені в додатку 10 до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та додатку 10 до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" і станом на 1 січня 2022 р. перебувають у процесі передачі).

Відтак, вже існує механізм стягнення заборгованості з державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України за оплату комунальних послуг та передбачені субвенції на це в Державному бюджеті, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Проте, судом встановлено, що 21.03.2019 року КП "ВОДГЕО" було пред`явлено до виконання судовий наказ від 18.02.2019 року до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

В примусовому порядку судове рішення не виконано.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано враховано обставини, встановлені в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 року у справі №925/838/19 за позовом КП "Смілакомунтеплоенерго" до ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - МОЗ України про стягнення 1243586,18 грн., залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 року, в якою було задоволено заяву КП "Смілакомунтеплоенерго" від 29.04.2021 року №826 про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 року у справі №925/838/19.

Зазначеним рішенням було встановлено відсутність станом на 2020 рік у ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України відкритих в органах казначейства рахунків, а тому суд дійшов висновку, що даний факт дійсно унеможливлює виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 року у справі №925/838/19 у встановлені ним порядку та спосіб.

Частиною 2 ст. 6 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Проте, з довідки Смілянського управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 19.04.2022 року №15-13-02-06/219 вбачається, що до мережі розпорядників і одержувачів бюджетних коштів на 2022 рік не включено ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України, відтак в управлінні рахунки не відкрито.

Тобто, ні у 2020 році, ні у 2022 році до мережі розпорядників і одержувачів бюджетних коштів не було включено ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За змістом ст. 331 ГПК України суд за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як вже зазначалося вище, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За приписами пунктів 16-21 Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів:

1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету;

2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;

4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;

5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Стягувач, на користь якого прийняте судове рішення про стягнення надходжень бюджету, подає до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього Порядку.

Під час виконання виконавчого документа суду про стягнення надходжень бюджету, крім бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, орган Казначейства повідомляє протягом п`яти робочих днів після надходження такого документа відповідному органові, що контролює справляння надходжень бюджету (в разі безспірного списання коштів місцевого бюджету - також відповідному фінансовому органу), про надходження зазначеного виконавчого документа.

У разі потреби орган Казначейства звертається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за інформацією про підтвердження зарахування коштів до державного та місцевих бюджетів або встановлення залишку неповернутих з державного та місцевих бюджетів коштів чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо та визначає строк її подання, який становить не більш як 15 робочих днів.

Орган, що контролює справляння надходжень бюджету, до закінчення зазначеного строку подає органові Казначейства таку інформацію в письмовій формі.

У разі неподання зазначеної інформації орган Казначейства вживає заходів до виконання виконавчого документа про стягнення надходжень бюджету на підставі наявних даних.

Виконання виконавчих документів щодо стягнення судового збору, зарахованого до державного бюджету, здійснюється органами Казначейства без звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за відповідною інформацією.

Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

У разі коли рахунок, з якого необхідно здійснити безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів, на дату прийняття виконавчого документа про стягнення надходжень бюджету до виконання або надходження інформації, зазначеної у пункті 18 цього Порядку, змінено у зв`язку з внесенням змін до відповідних нормативно-правових актів, безспірне списання таких коштів здійснюється із зміненого рахунка, на якому обліковуються надходження бюджету та на який в поточному бюджетному періоді зараховується відповідний вид надходжень, з урахуванням пропозицій органу, що контролює справляння надходжень бюджету.

Якщо законом відповідний вид надходжень у поточному бюджетному періоді не передбачений, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється з рахунка, на якому обліковуються кошти за кодом класифікації доходів бюджету "Інші надходження".

Якщо встановлена у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету сума коштів, що підлягає безспірному списанню, перевищує обсяг коштів, зарахованих до бюджету, виконання такого виконавчого документа здійснюється відповідно до пункту 19 цього Порядку в межах зарахованих до бюджету коштів. На виконавчому документі робиться відмітка із зазначенням обсягу безспірно списаних коштів бюджету.

Матеріали справи не містять доказів звернення стягувача до органів Казначейства для примусового виконання судового рішення у формі наказу.

Проте, як вірно зазначено судом, відсутність у ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України відкритих в органах казначейства рахунків унеможливлює виконання судового рішення Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у справі №925/181/19 у встановлені ним порядку та спосіб.

Доводи МОЗ України, викладені в апеляційній скарзі, про те, що воно, як засновник державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №14", виходячи зі змісту положень статей 96, 176 ЦК України, не відповідає за зобов`язаннями останнього, не приймаються судом до уваги, враховуючи наступне.

За загальним правилом юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним майном.

Однак, водночас, норми ч. 1 ст. 176 ЦК України та ч. 3 ст. 96 ЦК України закріплюють, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ЦК України визначено, що територіальна громада не відповідає за зобов`язаннями держави, Автономної Республіки Крим та інших територіальних громад.

Відповідно до Статуту ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України, затвердженого наказом МОЗ України від 29.10.2012 року №230-О (далі - Статут), державний заклад "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України є державним закладом охорони здоров`я лікувально-профілактичного профілю, заснований на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Уповноваженим органом управління Закладом є Міністерство охорони здоров`я України.

Згідно з положеннями пункту 7.1. розділу 7 Статуту уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює повноваження щодо реалізації прав держави як власника майна, переданого Закладу, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ним у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Пунктами 8.1., 8.2., 8.3. Статуту визначено, що майно закладу становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі Закладу; майно Закладу є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління, джерелами формування майна закладу є: кошти Державного бюджету України, власні надходження Закладу (плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; надходження бюджетних установ від додаткової господарської діяльності; плата за оренду майна бюджетних установ; надходження бюджетних установ від реалізації у встановленому порядку майна (крім нерухомого майна); інші власні надходження Закладу: благодійні внески, гранти, дарунки; кошти, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів; інші джерела, не заборонені законодавчими актами України.

Положеннями пункту 8.6. Статуту визначено, що фінансування Закладу здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених чинним законодавством України. Обсяги бюджетних асигнувань встановлюються відповідно до затверджених кошторисів доходів і видатків.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами КП "ВОДГЕО" про те, що установчі документи ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України прямо вказують на те, що даний заклад є державним закладом охорони здоров`я, заснований на державній власності, належить до сфери управління МОЗ України, фінансування закладу здійснюється за рахунок Державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених чинним законодавством України, а тому саме у МОЗ України в даному випадку виникає обов`язок щодо здійснення оплати за невиконаними зобов`язаннями утвореної ним юридичної особи.

При цьому, судом з урахуванням положень ч.4 ст.75 ГПК України враховано обставини, що були встановлені Господарським судом Черкаської області під час розгляду аналогічної заяви по справі №925/838/19 за участю ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України та МОЗ України.

В апеляційній скарзі МОЗ України також зазначає, що усі питання, пов`язані з організацією та фінансовим забезпеченням діяльності спеціалізованих медико-санітарних частин, відносяться до компетенції місцевих органів самоврядування. У даному контексті МОЗ посилається на положення Порядку та умов надання у 2020 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення підтримки окремих закладів та заходів у системі охорони здоров`я, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №250 (далі, Порядок №250).

Колегією суддів встановлено, що відповідно до пункту 4 Порядку №250 відповідні місцеві ради у разі необхідності додатково понад обсяги субвенції планують та здійснюють з місцевих бюджетів оплату видатків, визначених пунктом 3 цих Порядку та умов, включаючи погашення бюджетних зобов`язань минулих періодів, узятих на облік в органах Казначейства.

Однак, як уже зазначалося вище, у ДЗ "Спеціалізована медико-санітарна частина №14" МОЗ України відсутні відкриті в органах казначейства рахунки, тобто даний Заклад не перебуває на обліку в органах Казначейства, відповідно, у органу місцевого самоврядування відсутні підстави для перерозподілу видатків місцевого бюджету Смілянської територіальної громади на здійснення оплати заборгованості на користь КП "ВОДГЕО".

Крім того, у відповідності до положень пункту 5 Порядку №250, не допускається спрямування субвенції на оплату комунальних послуг, енергоносіїв та капітальних видатків, у той час як судовим рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.02.2019 року у даній справі з відповідача на користь позивач стягнуто саме заборгованість за договором про закупівлю послуг з обробляння та розподілення води трубопроводами.

Таким чином, посилання скаржника про порушення Господарським судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні необґрунтовані та недоведені, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у справі №925/181/19 залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.05.2022 року у справі №925/181/19 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 07.07.2022 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко