ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2022 р. Справа№ 5011-46/8219-2012 (910/6406/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Грека Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 : Самусь О.В. (ордер АІ №1206168 від 05.07.2022)

від ТОВ «Експлуатаційна компанія»: арбітражний керуючий Струць М.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) (суддя Івченко А.М., повний текст складено рішення 17.11.2021)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна Компанія»

про відшкодування збитків завданих шкодою здоров`ю внаслідок бездіяльності балансоутримувача об`єкта благоустрою

в межах справи № 5011-46/8219-2012

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

19.04.2022 ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 /позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна Компанія» (надалі також ТОВ «Експлуатаційна Компанія»/відповідач/скаржник) про відшкодування збитків завданих шкодою здоров`ю внаслідок бездіяльності балансоутримувача об`єкта благоустрою.

На обгрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що балансоутримувачем було допущено неналежне утримання прибудинкової території, в результаті чого була травмована позивачка.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) (суддя Івченко А.М., повний текст складено рішення 17.11.2021) позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 79 482,56 грн, моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн, витрати на проведення експертного висновку у розмірі 5 050,00 грн.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 165, 236 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст. 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1168, 1195 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ст.ст. 1, 17, 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та мотивоване тим, що матеріали справи містять належні та достатні докази, які вказують на неналежне утримання відповідачем прибудинкової території.

В свою чергу, позивачем належним чином підтверджено розмір моральної шкоди в сумі 79 482,56 грн.

Також, оскільки позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору та матеріали справи містять відповідні докази, то розмір витрат на проведення експертного висновку у розмірі 5 000,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- позовна заява не підлягала розгляду у межах справи про банкрутство;

- заклад «Арома Кава» повинен бути учасником цього спору;

- нещасний випадок з позивачем має невиробничий характер та є особистою необережністю.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

08.02.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/6351/21 від 14.12.2021 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №5011-46/8219-2012 (910/6406/21).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна Компанія» про відшкодування збитків завданих шкодою здоров`ю внаслідок бездіяльності балансоутримувача об`єкта благоустрою; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21).

29.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21).

Разом з тим, слід зазначити, що головуючий суддя (суддя-доповідач) перебував у відпустці в період з 04.01.2022 по 06.01.2022 включно. Крім того, суддя Сотніков С.В. перебував у відпустці 10.01.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2022 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) призначено на 09.02.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/825/22 від 08.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 для розгляду справи №5011-46/8219-2012 (910/6406/21) сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича про відкладення розгляду справи; відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) на 16.03.2022.

Проте, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку з вищевикладеним, для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів та учасників судового процесу судове засідання з розгляду справи №5011-46/8219-2012 (910/6406/21), призначене на 16.03.2022, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) призначено на 01.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2022 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) відкладено на 06.07.2022.

Явка представників сторін

06.07.2022 у судове засідання з`явилися представник ОСОБА_1 та арбітражний керуючий Струць М.П.

Позиції учасників справи

06.07.2022 у судовому засіданні арбітражний керуючий Струць М.П. підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

06.07.2022 у судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Із позовної заяви вбачається, що 12.06.2020 близько 23 год. 50 хв. з громадянкою України, ОСОБА_1 стався нещасний випадок невиробничого характеру, а саме, позивач впала у приямок житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, повертаючись додому пізно ввечері позивачка зайшла до кав`ярні « АРОМА КАВА » за порцією кави, отримавши свою каву, розвернулася та вирішила обійти чергу в якій чекала зрізавши шлях з внутрішньої сторони колони, через відсутність виступу та необхідного освітлення, не помітила приямок за колоною, спіткнулася об стінку приямку, за інерцією перечепилася через водовідвідну трубу та впала у приямок. Вивіски «АРОМА КАВА» в той день з невідомих причин не працювала, а світло з вікна падає таким чином, що не освітлює приямок. Іншого освітлення біля місця падіння не було.

13.06.2020 о 01 год. 15 хв. позивач була доставлена каретою швидкої допомоги до комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації).

Як наслідок падіння, ОСОБА_1 отримала закритий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків кістки, їй було виконано складну операцію по відновленню кісток та імплантації титанової платини для надання можливості відновлення обох кінцівок.

Слід зазначити, що КНП «КМКЛШМД» було складено повідомлення №368 від 12.06.2020 про нещасний випадок невиробничого характеру та направлено до Деснянської районної державної адміністрації, в той час як випадок стався в Оболонському районі міста Києва.

Також позивачка звертає увагу на ту обставину, що в повідомленні про нещасний випадок від 12.06.2020 зазначена неправильна адреса за якою з позивачем стався нещасний випадок 12.06.2020, а саме: в повідомленні про нещасний випадок від 12.06.2020 зазначена адреса: Оболонська набережна 15/17.

Як стверджує ОСОБА_1 , реальною адресою нещасного випадку був приямок в 5-ти поверховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, для з`ясування даної обставини адвокатом було направлено адвокатський запит № 22 від 20.07.2020 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

У відповідності до інформації наданої ГУ ДСНС України у м. Києві на адвокатський запит, дійсно 12.06.2020 допомога надавалася ОСОБА_1 1988 р.н., за адресою: АДРЕСА_1.

Також, адвокатським запитом № 21 від 20.07.2020 у Деснянської районної державної адміністрації було запитано інформацію і їх документальне підтвердження, а саме щодо отримання Деснянською районною державною адміністрацією повідомлення № 368 від 12.06.2020 про нещасний випадок невиробничого характеру та чи вчинено будь-які дії передбачені Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру. Відповіді на адвокатський запит № 21 від 20.07.2020 отримано не було.

В подальшому, 31.08.2020 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було направлено адвокатський запит № 27 від 20.08.2020, щодо надання інформації про балансоутримувача та наявності або відсутності факту отримання повідомлення № 368 про нещасний випадок невиробничого характеру від 12.06.2020, що стався з позивачем.

Відповідно до листа Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.09.2020, повідомлення про нещасний випадок невиробничого характеру Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією отримано не було, а балансоутримувачем житлового будинку за АДРЕСА_1 , згідно розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.07.2009 № 514 «Про визначення балансоутримувача житлових будинків в З-A мікрорайоні житлового масиву «Оболонь» та житлового будинку по проспекту Героїв Сталінграда, 26-А в 10-му мікрорайоні житлового масиву «Оболонь» до створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, балансоутримувачем житлових будинків, в тому числі корпусу АДРЕСА_1 , визначено Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» (просп. Героїв Сталінграда, 10-А, корп. 9, м. Київ).

У вересні 2020 року, ОСОБА_1 подано заяву про проведення розслідування нещасного випадку невиробничого характеру згідно з Постановою КМУ № 270 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру» до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Необхідно вказати, що засобами поштової кореспонденції представником ОСОБА_1 було отримано лист від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, яким повідомляється про визначення, відповідно до п. 10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 270, організації, яка проводитиме розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 12.06.2020. Такою організацією визначений балансоутримувач даного будинку - Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія».

17.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» повідомило позивача листом (вих.№125) від 07 грудня 2020 про результати проведеного за її заявою та дорученням Оболонської РДА та надано акт № 1 від 16.11.2020 про нещасний випадок невиробничого характеру.

У відповідності до зазначеного акту № 1 причиною, що призвела до падіння є особиста необережність (психофізіологічні причини).

Згідно з п/п. № 3 заходів в рамках розслідування нещасного випадку невиробничого характеру зазначено: «Незважаючи на те, що стінки приямків є на 21 см. вище від рівня тротуару й відмостки, що відповідає вимогам п. 4.1.5. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76, перевірити необхідність встановлення додаткових бар`єрів для недопущення можливості настання інших нещасних випадків».

З метою підтвердження хибності висновків акту № 1, за дорученням позивача адвокат звернувся до експертної установи ТОВ «Судова незалежна експертиза України» для отримання об`єктивного висновку, щодо можливих порушень правил утримання прибудинкових територій з боку балансоутримувача. 16.12.2020 був укладений Договір № ED-1702-1-1695.20.

На вирішення експертного дослідження поставлено наступне питання: Чи у відповідності до п.4.1.5. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76, зареєстрованих в міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207, влаштована стіна приямку житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема який розташований праворуч від кав`ярні « АРОМА КАВА » з фасадної частини будівлі зі сторони вул. Оболонська Набережна.

04.01.2021 було складено висновок будівельного дослідження № ED-1702-1- 1695.20.

Як вбачається із Експертного висновку (ст. 9): «Стіна приямку житлового будинку № 15 в корпусі 2 по вул. Оболонська Набережна в місті Києві , зокрема який розташований праворуч від кав`ярні « АРОМА КАВА » з фасадної частини будівлі зі сторони вул. Оболонська Набережна влаштована не у відповідності до п. 4.1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, зокрема в частині недостатньої висоти виступу стіни приямку над рівнем вимощення, а саме висота виступу приямку менша на 9 см.».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року № 2807-IV, благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до розпорядження Оболонської районної в м. Києві держадміністрації від 17.07.2009 № 514 «Про визначення балансоутримувача житлових будинків в 3-А мікрорайоні житлового масиву «Оболонь» та житлового будинку по проспекту Героїв Сталінграда, 26-А в 10-му мікрорайоні житлового масиву «Оболонь», до створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, балансоутримувачем житлових будинків, в тому числі корпусу АДРЕСА_1, визначено ТОВ «Експлуатаційна Компанія» (просп. Героїв Сталінграда, 10-А, корп. 9, м. Київ).

Приписами правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованих в міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, в частині термінів, що застосовуються, визначено поняття «балансоутримувач». Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з цим законом.

В силу п. 4.1.5. стінки приямків повинні бути не менше ніж на 15 см. вищі від рівня тротуару й відмостки; не допускаються щілини в місцях примикання елементів приямків до стін підвалу; очищення від сміття та снігу проводиться не рідше 1 разу на місяць; для видалення води з приямків підлога повинна бути бетонною з ухилом не менше 0,03 від стін будинку, у дальньому кутку має бути зроблено водовідвідний пристрій (труба); для захисту від дощу доцільно встановлювати над ними відкидні козирки за узгодженням з архітектором.

Також, у відповідності до п. 2.4.1. Рішення Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008 «Про правила благоустрою м. Києва» передбачено, що Благоустрій об`єктів здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, Правил забудови м. Києва, цих Правил, а також установлених державних стандартів, норм і правил.

Вимога щодо експлуатаційної безпеки визначає аспекти будівельних об`єктів, які пов`язані з ризиком тілесних пошкоджень, що виникають у людей на будівельному об`єкті чи поряд з ним, з будь-якої причини (п.4.1. ДБН В. 1.2 -9-2008, затверджений Наказом Мінрегіонбуду України від 26.01.2008 № 37 «Основні вимоги до будівель і споруд. Безпека експлуатації»).

Визначення суттєвих характеристик виробів, пов`язаних з основною вимогою щодо експлуатаційної безпеки, аналіз різних ризиків супроводжується описом вимог до будівельних об`єктів, а саме: ризик падіння після спотикання чи зачеплення стосується поранення чи смерті, які можуть статись через погану видимість чи перепади рівнів поверхні підлоги, включаючи незначні зміни рівня, слизькість та інші неочікувані перешкоди (п.5.3.2.4. ДБН В. 1.2-9-2008, затверджений Наказом Мінрегіонбуду України від 26.01.2008 № 37 «Основні вимоги до будівель і споруд. Безпека експлуатації»).

Одним із факторів запобігання ризикам падіння є належне проектування будівельних об`єктів та виконання будівельних робіт (п.5.3.2.6. ДБН В. 1.2-9-2008, затверджений Наказом Мінрегіонбуду України від 26.01.2008 № 37 «Основні вимоги до будівель і споруд. Безпека експлуатації»).

Для запобігання падінню при раптових суттєвих змінах в рівні підлоги чи тротуару наявні отвори в них мають бути закриті сітками чи гратами. Висота поручнів, балюстрад, парапетів та інших подібних захисних пристосувань визначається відповідно до глибини можливого падіння. Має бути встановлений також мінімальний рівень опору горизонтальному поштовху (п.5.3.2.6.6 ДБН В. 1.2 -9-2008, затверджений Наказом Мінрегіонбуду України від 26.01.2008 №37).

Таким чином, балансоутримувачем було допущено неналежне утримання прибудинкової території, в результаті чого трапилось травмування позивача.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою мають права звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

В силу статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Також, позивачкою зазначено, що 25.05.2021 останній було проведено другу операцію з видалення металофіксаторів. У зв`язку із чим, понесено витрати на суму 26 088,80 грн.

Позивачкою, разом, заявлено до стягнення матеріальної шкоди у розмірі 79 482,56 грн. Вказана сума підтверджується відповідними доказами наявними у матеріалах даної справи.

За таких обставин, позовна заява з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступня вини особи, яка завдала шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості (ст. 23 ЦК України).

Внаслідок падіння, ОСОБА_1 отримала закритий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків кістки, їй було виконано складну операцію по відновленню кісток та імплантації титанової платини для надання можливості відновлення обох кінцівок.

Як вбачається із позовної заяви, позивачкою заявлено моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн у зв`язку із тривалим порушенням звичайного способу життя та втраченої працездатності.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому у судовому засіданні доведенню підлягають чотири аспекти: наявність моральної шкоди (фізичні та психічні страждання позивачки, виникнення боргів, порушення нормальний життєвих зв`язків, неможливість доглядати за дітьми); протиправність діяння того, хто її заподіяв (порушення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій); наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням того, хто її заподіяв (визначення відповідача балансоутримувачем житлового дому в якому знаходиться приямок); наявність провини останнього в заподіянні шкоди (невиконання обов`язків по утриманню прибудинкових територій, бездіяльність балансоутримувача щодо усунення порушення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій).

Частиною 1 до статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За змістом пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, а також ступінь та глибини моральних страждань позивачки, характеру протиправних дій відповідача, місцевий господарський суд належним чином дослідивши всі обставини справи дійшов вірного висновку про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також, ОСОБА_1 заявлено до стягнення з відповідача 5 050,00 грн - витрат на проведення експертного висновку № ED-1702-1-1695.20.

З урахуванням того, що позивачкою вживались заходи досудового врегулювання спору та матеріали справи містять відповідні докази, розмір витрат на проведення експертного висновку у сумі 5 050,00 грн підлягають стягненню з відповідача.

Слід зазначити, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, якими останній обґрунтовує свої заперечення проти позову.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 236 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Разом з тим, ч. 1 ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

До того ж, приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини про справедливість процесу щодо прав та обов`язків цивільного характеру свідчать такі гарантії: 1) дотримання принципів змагальності та рівності сторін, 2) належне представлення доказів перед судом, 3) публічність розгляду справи судом 4) належне мотивування рішення суду, 5) розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом. Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справі Мала проти України, no. 4436/07, від 03.07.2014).

Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Kraska v. Switzerland» від 19.04.1993).

За змістом ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, які передбачено конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень конвенції та надавати відповідний судовий захист.

Засіб захисту, що вимагається ст. 13 Конвенції, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 5.04.2005 (заява №38722/02).

В остаточному підсумку ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання відповідного відшкодування.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 15, 16 ЦК України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Саме по собі формулювання позовної вимоги, без з`ясування судом зазначених обставин, не є підставою для припинення провадження у справі або для беззаперечної відмови у задоволенні позову.

При цьому, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його «ефективність» з точки зору ст. 13 Конвенції.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 07.02.2018 у справі №923/970/16.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в рішенні Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21).

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» в особі арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі №5011-46/8219-2012 (910/6406/21) залишити без змін.

3. Справу № 5011-46/8219-2012 (910/6406/21) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано - 15.07.2022.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Грек