РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2022Справа № 910/21565/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Укрлюкс"

про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Укрлюкс" (відповідач) про повернення бетонних блоків для стін підвалів марки ФБС 12.5.3-Т Гост 13579-78 у кількості 19 штук.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором надання послуг відповідального зберігання № 21/20 від 21.12.2020 в частині повернення об`єкту зберігання.

Ухвалою суду від 17.01.2022 провадження у справі № 910/21565/21 за вказаним позовом відкрито, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

На виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 17.01.2022 року про відкриття провадження у справі № 910/21565/21 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02141, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6 а, що підтверджується поштовим повідомленням з трек-номером 402.

Проте, зазначене відправлення з трек-номером 402 вручене відповідачу не було про що свідчить Довідка Укрпошти про причини повернення/досилання Ф.20 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання особою кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси сторін є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/21565/21 відповідач вважається повідомленим належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Група Укрлюкс» (виконавець) укладено Договір № 21/20 «Про надання послуг відповідального зберігання» за яким замовник передає, а виконавець приймає на тимчасове відповідальне зберігання майно відповідно до переліку, викладеному в Акті приймання-передачі.

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник передає, а виконавець приймає на тимчасове відповідальне зберігання майно (в подальшому - об`єкт зберігання) відповідно до переліку, викладеному в акті приймання-передачі об`єкту на зберігання, без права їх використовувати у господарському обороті виконавця протягом строку зберігання, з подальшим поверненням об`єкту зберігання замовнику без зміни його якісних або кількісних характеристик. Замовник гарантує, що об`єкт зберігання є його власністю та на момент укладення цього Договору не обтяжений вимогами третіх осіб.

За умовами п. 1.3 Договору об`єкти зберігання передаються виконавцю на зберігання на склад за адресою: м. Київ, вул. Магістральна, 33.

Строк зберігання становить: з 22.12.2020 по 31.12.2021, відповідно до п. 1.4 Договору.

Об`єкт зберігання передається на зберігання виконавцю на підставі Акту приймання-передачі об`єкту на зберігання, в якому визначається перелік майна та його вартість, визначена відповідно до п. 1.2 цього Договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі майна на відповідальне зберігання до Договору підписаного між сторонами 22.12.2020 замовник передав, а виконавець прийняв на відповідальне зберігання - Блоки бетонні для стін підвалів марки ФБС 12.5.3-Т ГОСТ 13579-78 у кількості 19 шт. за ціною з ПДВ 1 265,4 грн., загальною вартістю 24 042,60 грн.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021.

Відповідно до п. 3.2. Договору повернення із зберігання здійснюється за попередньою заявкою замовника, зробленою не пізніше, ніж за один тиждень до необхідної дати повернення.

Як вбачається з матеріалів справи 02.12.2021 за №077/221-4318 позивачем було виготовлено заявку до Договору № 21/20 від 21.12.2020 про повернення майна, яку було 03.12.2021 відправлено поштою на адресу виконавця, визначену в договорі. На підтвердження направлення вимоги відповідачу, позивачем надано копію чеку поштового повідомлення від 03.12.2021.

Таким чином, відповідач, з урахуванням робочих днів, повинен був строк до 13.12.2021 здійснити повернення прийнятого на зберігання майна.

Відповідач не виконав вимогу позивача та не повернув товар за Договором, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ст. 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами п. 4.3 Договору встановлено, що виконавець зобов`язаний забезпечити повне збереження об`єкту зберігання, а після закінчення зберігання за заявкою замовника повернути його замовнику в тому ж стані, у якому б`єкт був переданий на зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей.

У своїй вимозі від 02.12.2021 про повернення майна позивачем встановлено строк до 10.12.2021, відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідач вимогу позивача залишив без відповіді та задоволення.

Пунктами 1, 2 ст. 949 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Стаття 942 Цивільного кодексу України встановлює, що зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для зобов`язання відповідача повернути позивачу об`єкт зберігання, який було передано відповідачу, як виконавцю за Договором приймання-передачі майна за договором № 21/20 від 22.12.2020.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач на обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Укрлюкс" про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна - задовольнити повністю.

2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Укрлюкс" (02141, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6а, ідентифікаційний код 43537483) повернути Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, будинок 15, корпус А, офіс 3, ідентифікаційний код 23505151) об`єкт зберігання - Блоки бетонні для стін підвалів марки ФБС 12.5.3-Т ГОСТ 13579-78 у кількості 19 шт.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група Укрлюкс" (02141, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 6а, ідентифікаційний код 43537483) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, будинок 15, корпус А, офіс 3, ідентифікаційний код 23505151) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.07.2022.

Суддя С. В. Стасюк