ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2022 р. Справа№ 910/15215/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Шапрана В.В.

Чорногуза М.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Перевозник П.М. ( довір. №824 від 31.12.2021);

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2021

у справі № 910/15215/21 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008"

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

про стягнення заборгованості у розмірі 7 785 728, 40 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 у справі №910/15215/21 закрито провадження у справі №910/15215/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в частині стягнення заборгованості у розмірі 7 778 056грн. 89коп. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008"- задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" 3% річних у розмірі 7 032 грн. 22коп. та судовий збір у розмірі 116 776грн. 34коп. В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- підлягає закриттю провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 7 778 056грн 89коп у зв`язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008»;

- підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами.

Закриваючи провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 7 778 056,89 та вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції в рішенні дійшов висновку про покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору у розмірі 116 776,34грн в частині закритого провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням (в частині стягнення з відповідача судового збору), відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 у справі №910/15215/21 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь ТОВ «Транссервіс 2008» судового збору у розмірі 116 776,34грн.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не врахував висновків Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №903/181/19, згідно якого, якщо у справі судом вирішено спір лише у частині, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судовий збір лише за розгляд позовних вимог в цій частині, натомість витрати по сплаті судового збору в частині позовних вимог, провадження за якими було закрито, відповідач не зобов`язаний відшкодувати позивачу, оскільки в цій частині збір підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Чорногуза М.Г., Шапрана В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2021, справу № 910/15215/21 призначено до розгляду на 24.02.2022.

24.02.2022 розгляд справи №910/15215/21 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Пашкіної С.А. на лікарняному з 14.02.2022 по 25.02.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року частково зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

З 01.04.2022 по 27.05.2022 головуюча суддя Пашкіна С.А. перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2022 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 у справі №910/15215/21 призначено на 30.06.2022.

В судове засіданні апеляційного господарського суду не з`явися представник позивача.

Враховуючи те, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, неявка позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача судовою колегією встановлено.

В вересні 2021 року до Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про стягнення заборгованості у розмірі 7 785 728, 40 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" в розмірі 7 778 056,89грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просив стягнути з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 3% річних у розмірі 7 671,51грн.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не оформлені належним чином коносаменти, що виключає можливість підписання актів здачі - приймання робіт та виникнення у відповідача обов`язку по оплаті. Також позивачем не надано доказів на підтвердження обсягу, вартості та факту надання послуг.

Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання умов договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року позивачем були надані послуги з перевалки зернових, олійних і бобових культур, а відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги без заперечень і зауважень, що підтверджується актами здачі - приймання робіт (надання послуг) №92 від 16.08.2021 року на суму 1 397 469 грн. 34 коп., №93 від 16.08.2021 року на суму 6 380 587 грн. 55 коп., а загалом на суму в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп., у зв`язку з чим у Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" виник обов`язок по оплаті за надані й прийняті послуги.

При цьому, встановлено, що акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №92 від 16.08.2021 року на суму 1 397 469 грн. 34 коп., №93 від 16.08.2021 року на суму 6 380 587 грн. 55 коп. були підписані Акціонерним товариством ""Державна продовольчо-зернова корпорація України" після відкриття провадження у даній справі. (а.с.162-163)

Таким чином, заборгованість Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" перед позивачем за Договором про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року становить 7 778 056грн. 89 коп.

Місцевим господарським судом закрито провадження у справі в частині стягнення з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" заборгованості у розмірі 7 778 056грн 89коп у зв`язку з тим, що зобов`язання відповідача перед позивачем на суму в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп., що виникли на підставі договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року, строк виконання якого настав, є припиненими, на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" про зарахування зустрічних однорідних вимог №194 від 04.11.2021 року; враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, стягнуто з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 3% річних у розмірі 7032, 22 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач просить скасувати рішення від 08.12.2021 в частині стягнення з нього на користь позивача судового збору у розмірі 116 776,34грн, мотивуючи це порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права (п.5ч.1 ст. 7 та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Отже перевірці підлягає рішення місцевого господарського суду від 08.12.2021 в частині розподілу судового збору, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закриваючи провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 7 778 056,89грн та вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції дійшов невірного висновку про покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору у розмірі 116 776,34грн в частині закритого провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У частині 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Отже, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній (див. пункт 10.1 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 904/9628/17). У такому разі (виявлення після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи) суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 3 статті 232, пункту 1 частини 5 статті 238 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Колегія суддів зазначає, що в резолютивній частині судового рішення закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 7 778 056грн 89коп у зв`язку з відсутністю предмету спору, тобто спір по суті у відповідній частині не вирішувався. Розгляд справи по суті закінчено місцевим господарським судом ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвали, як окремого процесуального документа.

Відповідно, у такому разі (закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у резолютивній частині рішення) норма частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі, в тому числі і щодо частини із заявлених вимог, за якою провадження було закрито.

У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України.

У пункті 5 частини 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, закривши провадження у справі в частині основного боргу в розмірі 7 778 056грн 89коп, помилково не вирішив питання про повернення позивачу судового збору у відповідній частині за його клопотанням (подано в підготовчому провадженні 15.11.2021), та безпідставно стягнув сплачену суму судового збору з відповідача.

У справі, що переглядається, місцевим господарським судом було вирішено лише спір у частині 3% річних в сумі 7 032грн 22коп, тому відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судовий збір лише за розгляд позовних вимог в цій частині, тобто, в сумі 2270грн. Натомість, витрати по сплаті судового збору в сумі 114515,93грн відповідач не зобов`язаний відшкодовувати позивачу, оскільки в цій частині судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 у справі №910/15215/21 змінити в частині розподілу судових витрат , виклавши п.3 резолютивної частини рішення в цій частині у такій редакції:

«п.3. Стягнути з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 37243279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трнанссервіс 2008" (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Молодіжне, вулиця Залізнична, будинок №3, Ідентифікаційний код юридичної особи 35818770) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Трнанссервіс 2008" (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Молодіжне, вулиця Залізнична, будинок №3, Ідентифікаційний код юридичної особи 35818770) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 114 515 (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять ) грн. 93 коп, сплачений платіжним дорученням №86 від 14 вересня 2021».

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 у справі №910/15215/21 залишити без змін.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/15215/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 07.07.2022

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.В. Шапран

М.Г. Чорногуз