ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 917/1870/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Берднік І. С., Дроботової Т. Б.,

помічника судді, який виконує обов`язки секретаря судового засідання, - Бойчук А. П.,

за участю представників сторін:

позивача - Дудченко В. В. (адвоката),

відповідача - Кравченка Ю. В. (адвоката),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 (колегія суддів: Бородіна Л. І., Геза Т. Д., Здоровко Л. М.) і рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 (суддя Паламарчук В. В.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз"

про стягнення 15 597 161,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (далі - ПАТ "Лубнигаз") про стягнення 13 062 515,38 грн за послуги з балансування обсягів природного газу, 1 959 735,18 грн пені, 165 339,24 грн 3% річних, 409 571,88 грн інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № транспортування природного газу від 17.12.2015 (далі - договір) в частині оплати 15 597 161,68 грн заборгованості за послуги з балансування обсягів природного газу відповідно до пункту 9.4 договору та пункту 4 глави 4 Розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), з яких: 13 062 515,38 грн - основна заборгованість, 1 959 735,18 грн - пеня, 165 339,24 грн - 3% річних, 409 571,88 грн - інфляційні втрати.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, в задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Лубнигаз" відмовлено повністю.

2.2. Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 11, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, статті 193, 216, 217, 230- 231 Господарського кодексу України, статті 1, 23, 32, 35 Закону України "Про ринок природного газу", пункти 2- 5 глави 1 розділу І, пункти 1, 4 глави 3 розділу 1, пункт 3 глави 1 розділу V, пункт 1 глави 1 розділу VIII, розділи ХІІІ, ХІV Кодексу ГТС мотивоване тим, що надання послуг з балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами з транспортування природного газу, і відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання послуг з транспортування унеможливлює виконання й решти умов договору, в тому числі в частині порядку визначення вартості послуг з балансування. Оскільки чинним законодавством визначено процедуру подачі та відібрання газу до/з газотранспортної системи, шляхом вчинення оператором ГТС (позивачем) конкретних дій по врегулюванню обсягів газу в ГТС, а позивачем доказів вчинення таких дій до матеріалів справи не надано, суд дійшов висновку, що позивач не довів надання послуг з балансування за спірними відносинами. Алокацію (звіт) ПАТ "Лубнигаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018 року, яку в якості доказу вчинення балансуючих дій надав позивач, суд не взяв до уваги, оскільки зазначив, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин Кодексом ГТС не передбачено здійснення алокації замовником послуг транспортування природного газу, яким є відповідач. Щодо звіту по точках входу/виходу за грудень 2018 та акта надання послуг з балансування обсягів природного газу суд зазначив, що вони не підтверджують підстав внесення даних у ці звіти, що також свідчить про недоведеність надання послуги балансування. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів вчинення балансуючих дій. Крім того, суд констатував, що умовами договору (пункти 2.4, 5.4) сторони визначили, що обсяг послуг, які надаються за цим договором (крім послуг з балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування). Окремим додатком 3 до цього договору визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника. Обов`язковість укладення та невід`ємність додатків 1, 2, 3 до договору визначена умовами цього договору. Вказані додатки позивачем не надані. Відсутність вказаних додатків, і, зокрема додатків 2, 3, за висновком суду, свідчить на неузгодженість сторонами при підписанні договору умов транспортування газу. З урахуванням викладеного суд вважав, що позовні вимоги про стягнення основного боргу не можуть бути задоволені, у зв`язку з цим не підлягають задоволенню й похідні вимоги про стягнення пені, річних та індексу інфляції зі стягуваної суми.

2.3. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами негативного місячного небалансу ПАТ "Лубнигаз" у вказаний період, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з балансування природного газу. Суд апеляційної інстанції також погодився з тим, що відсутність в матеріалах справи додатків 1, 2, 3, визначених пунктом 2.8 договору, свідчить про їх неукладеність. Надання послуг з балансування, визначення їх обсягу та вартості перебуває у безпосередньому зв`язку з обсягом послуг з транспортування природного газу. За висновком апеляційного господарського суду, відсутність узгоджених між сторонами умов щодо обсягів та порядку надання послуг з транспортування у додатках 1 та 2 унеможливлює виконання й решти положень договору, зокрема і в частині визначення обсягів та вартості послуг з балансування.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. АТ "Укртрансгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 у справі № 917/1870/19 повністю та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

3.2. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, АТ "Укртрансгаз" зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, зокрема пунктів 2, 3, 5 глави 1 розділу І, пункту 2 глави 1 розділу IV, пункту 1 глави 1 розділу VIII, норм розділів XI, XIII, XIV, XVI Кодексу ГТС, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2493 (в редакції, яка регулює спірні правовідносин), статей 526, 530, 536, 549, 614, 625, 651 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 198, статей 216, 218, частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, статті 129 Конституції України, та порушенням норм процесуального права, зокрема статей 2, 3, 5, 7, 11, 13, 75, 227, 236, 238, 282 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права, зокрема, пункт 5 глави 1 розділу І, пункт 1 глави 1 розділу VIII, норми розділів XI, XII, XIV Кодексу ГТС, статті 626, 628 Цивільного кодексу України, статті 179, 181 Господарського кодексу України без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/351/18, від 14.07.2020 у справі № 923/1064/18, від 09.10.2019 у справі № 922/1382/18, від 18.06.2019 у справі № 912/1558/18, від 18.09.2018 у справі № 922/1580/18, від 17.07.2019 у справі № 906/408/18. Крім того, скаржник зауважує, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується з підстав, передбачених частиною 3 статті 310 цього Кодексу, оскільки судом апеляційної інстанції порушено наведені норми процесуального права, на які посилається позивач у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.

3.3. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. ПАТ "Лубнигаз" зазначає, що існує стала судова практика, зокрема у справах № № 904/2611/18, 906/408/18, 922/1580/18, 903/394/18, 906/110/18, 923/351/18, 916/1807/16, 927/276/18, 927/1041/19, 916/2467/19, 916/3201/19 в аналогічних спорах щодо інших операторів газорозподільної системи про відмову у стягненні заборгованості за послуги з місячного балансуванню.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Суди попередніх інстанцій установили, що 17.12.2015 між ПАТ "Укртрансгаз" (оператором) та ПАТ "Лубнигаз" (замовником) укладено договір транспортування природного газу № , яким встановлено, що оператор надає замовнику послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

4.2. Відповідно до пункту 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

4.3. У пункті 2.3 цього договору визначені послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

4.4. Відповідно до пункту 2.4 договору обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

4.5. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (пункт 2.5 договору).

4.6. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (пункті 2.6 цього договору).

4.7. У пункті 2.7 договору встановлено, що оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

4.8. Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (пункт 2.8 договору).

4.9. Відповідно до пункті 4.1 цього договору замовник, зокрема, зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі.

4.10. Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, визначення та перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього договору (пункт 5.1 договору).

4.11. За змістом пункту 5.4 договору, окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи / прямим споживачем / газовидобувним підприємством / виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

4.12. Згідно з пунктом 5.5 цього договору на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу, його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки.

4.13. Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) (пункт 6.1 договору).

4.14. Згідно з пунктом 6.3 цього договору надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

4.15. Відповідно до пункту 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

4.16. Пунктами 9.1, 9.2 цього договору встановлено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг з балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В(балансування) = БЦГ х К х QБГ, де

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

4.17. Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісячно в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (пункт 9.3 договору).

4.18. Відповідно до пункту 9.4 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2016 № 1, оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг з балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

4.19. Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг з балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг (пункт 11.1 договору).

4.20. Згідно з пунктом 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

4.21. У пункті 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

4.22. У випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (пункт 13.1 договору).

4.23. У разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5 договору).

4.24. Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2017, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1 договору).

4.25. Також між тими ж сторонами 30.12.2016 була укладена додаткова угода № 1 до договору, згідно з якою внесено зміни та доповнення у пункти 8.2, 8.4, 9.4, 10.4, 10.5, 17.1 договору.

4.26. 23.03.2019 позивач надіслав відповідачеві лист від 14.01.2019 з проханням здійснити оплату за послуги з балансування обсягів природного газу у грудні 2018 року; акт надання послуг з балансування обсягів природного газу від 31.12.2018 № 12-18--Баланс; рахунок від 31.12.2018 № 12-18--Баланс; розрахунок вартості послуг з балансування, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

4.27. Суди зазначили, що згідно з актом надання послуг з балансування обсягів природного газу від 31.12.2018 № 12-18--Баланс АТ "Укртрансгаз" надало послуги балансування підприємству ПАТ "Лубнигаз" за грудень 2018 року відповідно до умов договору на суму 10 885 429,48 грн, крім того ПДВ - 2 177 085,90 грн, всього в сумі 13 062 515,38 грн.

4.28. У додатку до акта від 31.12.2018 "Розрахунок вартості послуг балансування" зазначено, що небаланс підприємства ПАТ "Лубнигаз" за грудень 2018 року становить 971,668 тис. куб. м; коефіцієнт компенсації - 1,2; базова ціна газу на грудень 2018 року 9335,69 грн за 1000 куб. м (без ПДВ); вартість послуг з балансування за грудень 2018 року становить 13 062 515,38 грн (з ПДВ).

4.29. У рахунку від 31.12.2019 № 12-18--Баланс визначені реквізити (адреса, банк одержувача, код ЄДРПОУ) одержувача та платника, номер договору та вартість послуг з балансування, що становить 13 062 515,38 грн.

4.30. У листі від 30.01.2019 № 92, надісланому АТ "Укртрансгаз", ПАТ "Лубнигаз" зазначило, що згідно зі звітом ПАТ "Лубнигаз" про фактичні обсяги розподіленого газу постачальникам за грудень 2018 року було розподілено в межах Київтрансгаз по газорозподільній системі АТ "Укртрансгаз" 19654,556 тис. куб. м. Відповідно до пункту 2 розділу ІХ договору вартість послуг з балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування= БЦГхКхQБГ. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1. Враховуючи, що ПАТ "Лубнигаз" відібрало з газотранспортної системи 19 654,556 тис. куб. м розмір небалансу становить 982,727 тис. куб. м (19 654,556х5%=982,727тис. куб. м). Оскільки згідно з актом № 12-18--Баланс надання послуг з балансування обсягів природного газу від 31.12.2018 становить 971,668 тис. куб. м застосування коефіцієнту компенсації 1,2 є таким, що суперечить умовам пункту 9.2 договору, тому акт балансування повернуто без виконання як такий, що суперечить вимогам законодавства і умовам договору. Крім того, відповідач у листі просив направити йому відкоригований акт послуг з балансування обсягів природного газу.

4.31. В алокації (звіті) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Лубнигаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за грудень 2018 року, яка підписана директором ПАТ "Лубнигаз" та скріплена печаткою, зазначено, що обсяг небалансу становить 971,668 тис. куб. м, у тому числі з мереж: УМГ ДК "Укртрансгаз" - 952,673 тис. куб. м; ГПУ ДК "Укргазвидобування" - 18,995 тис. куб. м.

4.32. У звіті по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за грудень 2018 року, який підписаний начальником управління комерційного обліку та транспортування природного газу філії ОГТС України АТ "Укртрансгаз" визначено: витрати контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (далі - ТОВ "Екотехноінвест") - 760,000 тис. куб. м; витрати оператора ГРМ - ПАТ "Лубнигаз" - 1731,668 тис. куб. м; обсяг небалансу ПАТ "Лубнигаз" становить 971,668 тис. куб. м.

4.33. 31.12.2018 ТОВ "Екотехноінвест" та ПАТ "Лубнигаз" було складено акт приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці, за яким ТОВ "Екотехноінвест" передало в грудні 2018 року природний газ в обсязі 760,00 тис. куб. м; ПАТ "Лубнигаз" прийняло в грудні 2018 року природний газ в обсязі 760,000 тис. куб. м.

4.34. Спір виник у зв`язку з наявністю/відсутністю підстав для стягнення з ПАТ "Лубнигаз" 13 062 515,378 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу; 1 959 735,18 грн пені, 165 339,24 грн 3% річних та 40 9571,88 грн інфляційних втрат.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 у справі № 917/1870/19 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., ОСОБА_1

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 у справі № 917/1870/19, розгляд касаційної скарги призначено на 13.01.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 13.01.2022 зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 у справі № 917/1870/19 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 918/450/20.

18.02.2022 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 918/450/20 ухвалено постанову, яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.04.2022.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні".

Розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 28.04.2022 № 29.3-02/789 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 917/1870/19 у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_1 від роботи на час виконання ним державних або громадських обов`язків у зв`язку із участю у добровольчому формуванні територіальної громади.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2022 для розгляду справи № 917/1870/19 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Берднік І. С., Дроботова Т. Б.

Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2022 поновлено провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 у справі № 917/1870/19, вирішено здійснити розгляд справи у відкритому судовому засіданні 21.06.2022.

5.2. З урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 18.05.2022 № 341/2022 з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи № 907/294/20 у розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного судового захисту.

5.3. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" належить задовольнити з огляду на таке.

5.4. Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення плати за послуги з балансування обсягів природного газу за грудень 2018 року. Підставою заявленого позову є неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з балансування обсягів природного газу за вказаний період згідно з укладеним договором.

5.5. Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

5.6. Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

5.7. У статті 180 Господарського кодексу України визначено істотні умови господарського договору.

Так, відповідно до частин 1, 3 і 4 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань як погоджених сторонами, так і тих, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

5.8. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України).

5.9. Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

5.10. За змістом частин 1 і 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

5.11. Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - транспортування, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

5.12. Кодекс ГТС (тут і далі застосовується в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - грудень 2018 року) є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

5.13. Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга з балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

5.14. Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до пункту 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом ГТС.

Розділ 9 договору та глава 4 розділу XIV Кодексу ГТС визначає порядок розрахунків послуг з балансування. При цьому пункти 9.1, 9.2 договору містять умови, які визначають місячний негативний небаланс замовника.

Обсяг послуг, що надаються відповідно до цього договору, визначається додатком 1 (розподіл потужності) та/або додатком 2 (транспортування) до договору, які згідно з пунктом 2.8 договору є його невід`ємною частиною. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що додатки 1 та 2 до договору сторонами не укладались.

5.15. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Лубнигаз". При цьому суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення, крім недоведеності факту надання позивачем відповідачеві послуг з балансування, неукладеністю додатків до договору. Суд зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами негативного місячного небалансу ПАТ "Лубнигаз" у вказаний період, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з балансування природного газу. Суд апеляційної інстанції також погодився із тим, що відсутність в матеріалах справи додатків 1, 2, 3, визначених пунктом 2.8 договору, свідчить про їх неукладеність. Надання послуг з балансування, визначення їх обсягу та вартості перебуває у безпосередньому зв`язку з обсягом послуг з транспортування природного газу. Відсутність узгоджених між сторонами умов щодо обсягів та порядку надання послуг транспортування у додатках 1 та 2 унеможливлює виконання й решти положень договору, зокрема і в частині визначення обсягів та вартості послуг з балансування.

5.16. Касаційну скаргу з посиланням на положення пунктів 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а саме пунктів 2, 3, 5 глави 1 розділу І, пункту 2 глави 1 розділу IV, пункту 1 глави 1 розділу VIII, норм розділів XI, XIII, XIV, XVI Кодексу ГТС, статей 526, 530, 536, 549, 614, 625, 651 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 198, статей 216, 218, частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, статті 129 Конституції України, статей 2, 3, 5, 7, 11, 13, 75, 227, 236, 238, 282 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права, зокрема, пункт 5 глави 1 розділу І, пункт 1 глави 1 розділу VIII, норми розділів XI, XII, XIV Кодексу ГТС, статті 626, 628 Цивільного кодексу України, статті 179, 181 Господарського кодексу України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/351/18, від 14.07.2020 у справі № 923/1064/18, від 09.10.2019 у справі № 922/1382/18, від 18.06.2019 у справі № 912/1558/18, від 18.09.2018 у справі № 922/1580/18, від 17.07.2019 у справі № 906/408/18. Крім того, скаржник зауважує, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується з підстав, передбачених частиною 3 статті 310 цього Кодексу, оскільки судом апеляційної інстанції порушено наведені норми процесуального права, на які посилається позивач у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.

5.17. Відповідно до частини 4 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Розгляд касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" у цій справі № 917/1870/19 було зупинено до розгляду касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" у справі № 918/450/20, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20 після подання касаційної скарги.

5.18. Верховний Суд у постанові від 18.02.2022 у справі № 918/450/20 за подібних правовідносин (з огляду на суб`єктний склад учасників (позивач - АТ "Укртрансгаз" - оператор ГТС, відповідач - оператор ГРМ), предмет позову (стягнення заборгованості за послуги з балансування обсягів природного газу) та його підстави, сферу регулювання правових відносин), зазначив, що відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж, обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18.

5.19. Проте у справі № 917/1870/19, що розглядається, суди не надали належної правової оцінки обставинам щодо виконання сторонами умов договору. Так, суди не звернули увагу на те, що у позові АТ "Укртрансгаз" зазначало, що позивачем як оператором ГТС було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативного місячного небалансу природного газу у грудні 2018 року. На підтвердження обсягів небалансів позивач надав алокацію (звіт) ПАТ "Лубнигаз" про поділ фактичного обсягу природного газу за грудень 2018 та звіти по точках входу/виходу за грудень 2018 року. У відзиві на позовну заяву ПАТ "Лубнигаз" зазначало, що звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування не містить деталізацію по споживачах замовника послуг з транспортування на точках виходу, тобто документи складені з порушенням вимог Кодексу ГТС. Відповідач зазначав, що дії позивача під час складення односторонніх актів про надання послуг з балансування, розрахунків та рахунків, в яких зазначено вартість послуг з балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг з балансування, правил балансування, визначених Законом України "Про ринок природного газу", відсутність обґрунтування реальних витрат, що у свою чергу унеможливило своєчасне самостійне врегулювання небалансів відповідачем. Тобто відповідач не погоджувався з вартістю послуг з балансування в грудні 2018 року, вважав безпідставним застосування позивачем при розрахунку вартості цих послуг коефіцієнта 1,2, проте не посилався на неукладеність договору чи на його фактичне невиконання сторонами.

5.20. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС оператор ГТС визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з ГТС у точках виходу за цей газовий місяць.

Місячний небаланс розраховується оператором ГТС до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор ГТС (пункт 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

5.21. Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси.

5.22. У главі 3 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено порядок урегулювання замовником місячних небалансів. Так, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць (пункт 4 зазначеної норми).

5.23. Відповідно до підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

5.24. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг з балансування обсягів природного газу, оформлений оператором ГТС відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор ГТС до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг з транспортування односторонній акт про надання послуг з балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що не був врегульований ним відповідно до пунктів 3- 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точках входу/виходу замовника послуг з транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг з транспортування на точках виходу). Замовник послуг з транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС).

5.25. Отже, відповідно до чинного законодавства та договору достатньою підставою для оплати послуг з балансування є існування місячного негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу.

5.26. Кодекс ГТС у розділі ХІІ детально регламентує здійснення алокації (на яких даних ґрунтується, порядок здійснення тощо). Так, у межах процедури алокації передбачено, що підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до ГТС, є основою для формування інформації, що передається оператору ГТС для здійснення ним алокації (пункт 5 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

5.27. Оплата послуг з балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг з транспортування (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС), за відсутності доказів про самостійне врегулювання небалансу.

5.28. З огляду на наведене для правильного вирішення цього спору за відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг з балансування, судам належало встановити обставини, пов`язані з наданням послуг власне транспортування газу, дослідити складені сторонами на виконання відповідних умов договору акти приймання-передачі природного газу в спірний період, у тому числі з метою встановлення обсягів природного газу, визначених комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, як то передбачено Кодексом ГТС.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20.

5.29. Проте суди не надали оцінку наявним у матеріалах справи алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Лубнигаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за грудень 2018 року, звіту про поділ фактичного обсягу природного газу з точками виходу ПАТ "Лубнигаз" між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі контрагентів (споживачів) за грудень 2018 року, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за грудень 2018 року, акту приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці від 31.12.2018.

5.30. Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, дійшли висновку, що позивач не довів факт надання послуг з балансування природного газу у спірний період. Колегія суддів вважає такий висновок судів передчасним з огляду на таке.

Водночас відповідно до пункту 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), оператор газорозподільної мережі укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній мережі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної мережі та власної господарської діяльності.

Разом із тим АТ "Укртрансгаз" згідно з пунктом 10 розділу ХІІІ Кодексу ГТС, як оператор ГТС, для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

ПАТ "Лубнигаз", як оператор газорозподільної системи, мав би або закупити природний газ для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат, або оплатити цей газ шляхом оплати послуг з балансування АТ "Укртрансгаз"; у свою чергу, АТ "Укртрансгаз" для оплатного балансування має використовувати природний газ, який придбаний ним.

З огляду на наведене суди попередніх інстанцій, обмежившись лише посиланням на недоведеність позивачем факту надання послуг з балансування природного газу, не дослідили та не встановили в повній мірі фактичні обставини справи, пов`язані із рухом товарно-матеріальних цінностей (закупівлею позивачем природного газу) для забезпечення надання відповідачеві спірних послуг з балансування.

5.31. Враховуючи, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідили всі зібрані у справі докази та не надали їм належної оцінки, а також враховуючи передбачені частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, судові рішення попередніх інстанцій, прийняті за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, належить скасувати, а справу - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

5.32. З огляду на неповноту встановлення попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що на цій стадії судового провадження решта доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не розглядаються.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судові рішення наведеним вимогам не відповідають.

6.2. Згідно із частинами 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

6.3. Ураховуючи допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, ухвалені у справі судові рішення слід скасувати із направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду, а касаційну скаргу - задовольнити.

6.4. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 і рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 у справі № 917/1870/19 скасувати, справу №917/1870/19 передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді І. С. Берднік

Т. Б. Дроботова