ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/256/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:

арбітражний керуючий Данілов А.І.;

від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - ШидероваН.С.;

від ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022

по справі №916/256/21

за заявою боржника ОСОБА_1

про банкрутство

суддя суду першої інстанції Найфлейш В.Д.

місце винесення постанови: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021, серед іншого, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича.

Ухвалою попереднього засідання суду від 13.07.2022 визнано Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» кредитором ОСОБА_1 з грошовими вимогами на суму 603 729,53 грн., зазначено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме: вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на загальну суму 603729,53 грн.

04.10.2021 від керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Данілова А.І. надійшло клопотання про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

05.10.2021 від боржника надійшло клопотання про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

01.11.2021 від АТ «Державний ощадний банк України» надійшли заперечення на клопотання про перехід до процедури погашення боргів, у зв`язку з наданням плану реструктуризації, який суперечить нормам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, в якому, зокрема, не зазначено про наявність рухомого майна, а саме напівпричіпу, що є предметом застави.

20.12.2021 від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшли письмові пояснення, в яких, кредитор просить суд закрити провадження у справі на підставі ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з недобросовісною поведінкою боржника.

Постановою Господарського суду Одеської області від 25.01.2022, зокрема:

В задоволенні клопотання АТ «Державний ощадний банк України» про закриття провадження по справі, яке викладене у письмових поясненнях вх.№34427/21 від 20.12.2021 відмовлено.

В задоволенні клопотання АТ «Державний ощадний банк України» про визнання зборів кредиторів, призначених на 04.10.2021 такими, що проведені з порушенням ч. 5 ст. 123 КУзПБ та зобов`язання арбітражного керуючого скликати збори кредиторів, на яких вирішити питання щодо розгляду проекту плану реструктуризації боргів боржника, яке викладене у запереченнях вх.№28862/21 від 01.11.2021р. відмовлено.

Припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 .

Припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича.

Визнано банкрутом ОСОБА_1 .

Введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 .

Призначено керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Обґрунтування судового рішення.

Місцевим господарським судом враховано, що протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, у зв`язку з чим судом встановлено наявність правових підстав для припинення процедури реструктуризації боргів боржника, припинення повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника, визнання банкрутом фізичної особи ОСОБА_1 , введення процедури погашення боргів боржника та призначення керуючим реалізацією майна банкрута арбітражного керуючого Данілова А.І.

Не погодившись із вказаною постановою, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- Постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 року по справі №916/256/21 про визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом і відкриття процедури реалізації - скасувати;

- Прийняти постанову, якою провадження у справі №916/256/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано проект плану реструктуризації, який по своїй суті є фіктивним, та передбачає прощення (списання) усієї суми заборгованості.

В подальшому план реструктуризації частково змінювався, а саме в редакції від 03.11.2021 року.

Скаржник зауважує, що боржник не планує здійснювати жодних заходів для покращення свого майнового стану та задоволення вимог кредиторів, що також суперечить п. 5 ч. 3 ст. 124 КУзПБ. Зокрема на протязі усього періоду розгляду справи у Господарському суді Одеської області (більш ніж 10 місяців) боржник ОСОБА_1 не вживав та не вживає по цей час, заходів щодо працевлаштування та отримання доходів, що знову ж таки викликає сумніви у добросовісній поведінці боржника.

Також план реструктуризації не передбачає виділення в натурі та продаж належного боржнику нерухомого майна, а саме 1/3 права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно начебто необхідне для задоволення нагальних потреб боржника, а також є його єдиним місцем проживання, а дохід від реалізації такого майна на думку боржника, істотно не вплине на задоволення вимог кредитора.

Проте, скаржник зазначає, що за положеннями КУзПБ поняття «сім`я боржника» характеризується множинністю осіб, а тому єдиним місцем проживання сім`ї боржника вважається не тільки майно (квартира або житловий будинок), що перебуває у власності боржника, а й майно (квартира або житловий будинок), що перебуває у власності членів його сім`ї, та може бути місцем проживання сім`ї боржника за правилами цивільного, житлового та сімейного законодавства.

З декларації вбачається, що ОСОБА_3 (матері боржника) належать на праві часткової власності житлові будинки, що знаходяться за адресою:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 .

Тобто, будинок, що належить боржнику на праві часткової власності - не є єдиним місцем проживання його сім`ї, а, тому є всі підстави для включення вказаного нерухомого майна до плану реструктуризації. Саме на цьому і наполягав АТ «Ощадбанк» однак цього зроблено не було.

Окремо скаржник зазначає, що продаж транспортного засобу DENNISON 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер- НОМЕР_2 у 2021 році за 200 000,00 гривень, при тому, що місцезнаходження якого наразі невідоме, а вказаний транспортний засіб знаходиться у розшуку по об`єктивним причинам є просто неможливим.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами Банком і було відмовлено у схвалені вказаного плану, про що в матеріалах справи є відповідний витяг з протоколу засідання комітету з управління заборгованістю №60 від 08.12.2021 року.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

До суду апеляційної інстанції від Боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

09.03.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 по справі №916/256/21.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Поліщук Л.В., Аленіна О.Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/256/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 22.03.2022 доручено господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/256/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 по справі №916/256/21 до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції з Господарського суду Одеської області.

29.03.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 по справі № 916/256/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 призначено справу № 916/256/21 до розгляду на 07.07.2022 о 14:30 год.

В судовому засіданні 07.07.2022 представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник Боржника та арбітражний керуючий Данілов А.І. заперечували щодо доводів та вимог апеляційної скарги, просили постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 залишити без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закону про банкрутство).

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

29.04.2021 арбітражним керуючим Даніловим А.І. за участю боржника Гоменюка І.Л. та представника боржника Хомко С.В. проведено інвентаризацію майна боржника, що підтверджено відповідним актом інвентаризації. За результатами проведеної інвентаризації, керуючим реструктуризацією встановлено наявність нерухомого майна, а саме: 1/3 житлового будинку загальною площею 58,8 кв.м. за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Роксолани, вул. Шевченка, буд. 52а; згідно відомостей з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області Територіального сервісного центру МВС №5141 №31/15/5141584 від 09.04.2021 виявлено напівпричіп контейнеровоз DENNISON 1998 р.в., державний номер НОМЕР_2 , крім того виявлено одяг, взуття та мобільний телефон.

Згідно довідок від Державної авіаційної служби України, ПАТ «Національний депозитарій України», ГУ Держгеокадастру в Одеській області, ГУ Держпраці в Одеській області, ГУ Держпраці у Харківській області, ГУ Держпраці у Херсонській області, ГУ Держпраці у Тернопільській області, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, Державної митної служби України, Управління Держпраці у Полтавській області, ДАБІ України, Управління Держпраці у Хмельницькій області, ГУ ДПС в Одеській області, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Державної служби морського та річкового транспорту України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, рухомого майна, інших активів за боржником не зареєстровано.

Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС №5141 від 09.04.2021 за боржником зареєстровано напівпричіп DENNISON 1998 р.в., однак, як встановлено судом, на даний час інформація щодо його місцезнаходження відсутня.

Відповідно до листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 33.10.2014 повідомлено, що причеп «DENNISON» державний номер НОМЕР_2 було транспортовано на стоянку за адресою м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 36, стоянка «Меркурій» для подальшого зберігання. Також, відповідно до листа АТ «Державний ощадний банк України» від 17.12.2021 напівпричіп оголошено в розшук.

Згідно Інформаційної довідки №250676629 від 31.03.2021 встановлено, що за Гоменюком І.Л. зареєстровано 1/3 житлового будинку загальною площею 58,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно бази даних «Електронна версія акумулятивного офіційного бюлетня «Промислова власність» за ОСОБА_1 прав інтелектуальної власності не зареєстровано.

Позиція апеляційного господарського суду у справі.

Умови та порядок відновлення платоспроможності фізичної особи регламентовані Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника-фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Згідно зі статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

В силу частин першої, другої статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника. У плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Частинами третьою статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що план реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо).

Задоволення вимог кредиторів здійснюється арбітражним керуючим пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Кошти, що залишилися після реалізації майна боржника, яке є предметом забезпечення, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно із затвердженим господарським судом планом реструктуризації боргів у черговості, визначеній цим Кодексом (частина четверта статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства).

За приписами ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Щодо погодження плану реструктуризації боргів боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ст. 48 Кодексу, у зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу: кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; кредитори з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян; конкурсні кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання; представник працівників боржника; уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; представник органу, уповноваженого управляти державним майном; арбітражний керуючий.

Абзацами 2, 3 ч. 4 ст. 52 Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано, що план санації вважається схваленим класом забезпечених кредиторів, якщо за схвалення плану санації віддано дві третини голосів кредиторів, включених до класу забезпечених кредиторів, а також якщо за схвалення плану санації проголосувало не менше половини кредиторів, які мають право голосу в цьому класі. В іншому випадку вважається, що план санації відхилений відповідним класом кредиторів.

Відповідно до ч. 7 ст. 126 Кодексу, господарський суд зобов`язаний затвердити план реструктуризації боргів боржника, якщо такий план схвалений кредиторами та боржником.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що план реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

У справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (частина перша статті 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 925/473/20 по справі №925/473/20, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

У питанні схвалення зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника судова колегія звертається до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20, згідно якої у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до матеріалів справи, 04.10.2021 відбулись збори кредиторів (протокол №1/3) боржника ОСОБА_1 , на порядку денному яких стояли 3 питання: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Рішення щодо жодного з питань не прийнято у зв`язку з відсутністю кредиторів з правом вирішального голосу.

На виконання заперечень кредитора, 19.11.2021 відбулись збори кредиторів (протокол №1/3) боржника ОСОБА_1 , на порядку денному яких стояли 3 питання: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника в редакції від 03.11.2021р.; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Рішення щодо жодного з питань не прийнято у зв`язку з відсутністю кредиторів з правом вирішального голосу, представник АТ «Державний ощадний банк України» на збори кредиторів не з`явився.

30.12.2021 відбулись збори кредиторів (протокол №1/3) боржника ОСОБА_1 , на порядку денному яких стояли 3 питання: 1) розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; 2) розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника в редакції від 03.11.2021р.; 3) прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Рішення щодо жодного з питань не прийнято у зв`язку з відсутністю кредиторів з правом вирішального голосу, представник АТ «Державний ощадний банк України» на збори кредиторів не з`явився.

Отже, як вірно зауважено місцевим господарським судом, процедура неплатоспроможності боржника у даній справі розглядається в загальному порядку, тому забезпеченому кредитору надано право розгляду плану реструктуризації боргів боржника, яким кредитор не скористався ухиляючись від прийняття рішення щодо схвалення чи відмову у схваленні плану, отже план вважається відхиленим, що є підставою для визнання боржника банкрутом.

Факту недобросовісності у діях боржника, про які зазначає скаржник в апеляційній скарзі колегією суддів не встановлено, а належних доказів кредитором не надано, оскільки на вимогу банку, план реструктуризації змінювався декілька разів, також встановлено, що план реструктуризації не був схвалений через неодноразове нез`явлення на збори кредиторів уповноваженого представника АТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно до частини другої статті 124 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Так, в матеріалах справи містяться декілька редакцій плану реструктуризації боргів боржника, остання редакція від 03.11.2021.

Вказаним планом реструктуризації передбачено продаж предмету застави, а саме напівпричепу DENNISON 1998 р.в. за 200 000 грн., тобто за ціну, погоджену сторонами у договорі застави, отже за рахунок продажу заставного майна планується погасити 33,12% заборгованості перед АТ «Державний ощадний банк України».

Крім того, зазначено, що відповідно до довідки КУ Овідіопольської районної ради «Овідіопольська центральна районна лікарня» від 28.10.2021 ОСОБА_1 з 22.10.2021 перебуває з діагнозом: гостра двобічна полі сегментна пневмонія спричинена Covid-19, що наразі позбавляє боржника можливості працевлаштуватись з метою отримання доходу. Стосовно включення належного боржнику на праві спільної часткової власності нерухомого майна боржника, зазначено, що план реструктуризації не передбачає виділення в натурі та продажу належного боржнику на праві спільної часткової власності, оскільки воно є єдиним місцем проживання боржника, а дохід від реалізації такого майна істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів. Крім того, Боржник зазначає, що за освітою він «менеджер з туризму», що в умовах пандемії коронавірусу, а згодом - війни, не є затребуваним сегментом економіки. Боржник має досвід роботи буфетника та бармена, ніякої високооплачуваної професії та досвіду роботи боржник не має, а в силу віку прийняття його на вказану роботу є доволі складною умовою. Крім того, за місцем проживання боржника у с. Роксолани Одеської області відсутні робота офіціантів та барменів, а потенційна робота у найближчих крупних містах, зокрема у м. Одесі потребує істотних витрат на проїзд, що врешті не виправдовує кінцевий фінансовий результат.

Дослідивши вказаний план реструктуризації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що останній відповідає нормам статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства, при цьому, суд звертає увагу, що неможливість працевлаштування боржника не є підставою для неможливості боржником скористатись процедурою неплатоспроможності фізичної особи, судом не встановлено факту прагнення боржника спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), а навпаки вчинялись всі передбачені законом дії.

Так, матеріали справи не містять погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, на проведених зборах кредиторів не було схвалено запропонований план реструктуризації боргів боржника з різних причин та у різних редакціях, зокрема з підстав неодноразової неявки представника кредитора АТ «Державний ощадний банк України», інших варіантів плану реструктуризації боргів боржника кредитором не запропоновано, що є достатньою підставою для визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

Судова колегія не приймає посилання скаржника, що за положеннями КУзПБ поняття «сім`я боржника» характеризується множинністю осіб, у зв`язку з тим, що у матері боржника на праві часткової власності є житлові будинки, а тому будинок, що належить боржнику на праві часткової власності не є єдиним місцем проживання його сім`ї, а тому має бути включене до плану реструктуризації. Так, відповідно до ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Згідно ч. 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Сімейним кодексом України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3).

Тобто, законодавством чітко встановлено порядок декларування інформації щодо членів сім`ї, а також порядок включення до ліквідаційної маси житла саме сім`ї боржника, що не є тотожними поняттями.

Водночас, доказів спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, взаємними права та обов`язками боржника з матір`ю не надано.

Тобто, законодавством чітко встановлено порядок декларування інформації щодо членів сім`ї, а також порядок включення до ліквідаційної маси житла саме сім`ї боржника, що не є тотожними поняттями.

Згідно ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що зборами кредиторів не прийнято рішення щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення керуючим реалізацією майна боржника.

В матеріалах справи міститься заява арбітражного керуючого Данілова А.І. про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у якості керуючого реалізацією.

Також, судом правомірно було призначено керуючим реалізацією майна боржника фізичної особи - ОСОБА_1 арбітражного керуючого Данілова А.І., з огляду на те, що арбітражним керуючим Данілов А.І. заявлено про згоду на його призначення у даній справі керуючим реалізацією майна боржника, інші арбітражні керуючі заяви про участь у справі до суду не подавали.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на недосягнення згоди щодо умов реструктуризації боргів, оскільки приписами ч.1 ст.130 Кодексу України з процедур банкрутства прямо передбачено право суду, за відсутності схваленого зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника упродовж 120 днів з дня відкриття провадження про неплатоспроможність, ухвалити постанову про визнання банкрутом фізичної особи.

Тому, враховуючи неприйняття зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника упродовж 120 днів, з урахуванням встановлених обставин щодо скликання таких зборів арбітражним керуючим, та відсутність активів боржника для задоволення визнаних судом вимог кредиторів, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про можливість задоволення вимог кредиторів лише через застосування щодо боржника процедури погашення боргів фізичної особи.

Щодо вимог апеляційної скарги про закриття провадження у справі №916/256/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Так, частиною одинадцятою статті126 Кодексу України з процедур банкрутства є диспозитивною нормою права, за якою суд має право визначитися з рішенням: або визнати боржника банкрутом і відкрити процедуру погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або закрити провадження у справі про неплатоспроможність, за умови неподання до суду погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

Разом з цим, частиною сьомою ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Наведений перелік підстав для закриття провадження у справі є вичерпним.

Скаржником не наведено обставин щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, передбачених ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування Постанови Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана постанова Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Господарського суду Одеської області від 25.01.2022 у справі №916/256/21 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.07.2022.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Поліщук