ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Справа№ 910/16332/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Агрикової О.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 16.06.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва

від 24.01.2022 (повний текст складено 27.01.2022)

у справі №910/16332/21 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1»

до Київської міської ради

про визнання договору поновленим,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Промінвестгруп-1» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про:

- визнання поновленим договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :76:032:0052) від 20.03.2015, зареєстрованого за №54 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., укладеного між Приватним акціонерним товариством «Промінвестгруп-1» та Київською міською радою;

- визнання укладеною угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :76:032:0052) від 20.03.2015, зареєстрованого за №54 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., укладеного між Приватним акціонерним товариством «Промінвестгруп-1» та Київською міською радою в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 20.03.2015 строком дії до 20.03.2020. З метою продовження строку договору оренди, 16.12.2019 позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки. Проте, станом на день звернення до суду позивач не отримав заперечення або будь-якої відповіді від відповідача та продовжує користуватися земельною ділянкою, а також сплачувати орендну плату за договором. За таких обставин, позивач стверджує про наявність підстав для визнання угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки укладеною в редакції, запропонованій позивачем згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, вказуючи про те, що на підставі поданого позивачем листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки від 20.03.2015 з доданими матеріалами, відповідачем сформовано кадастрову справу №551105816. За результатами опрацювання поданих позивачем матеріалів, Департаментом земельних ресурсів ВО КМР (КМДА) підготовлено проект висновку про поновлення договору оренди земельної ділянки, який на даний час перебуває на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних ресурсів. Разом з тим, відповідач зазначає, що в порушення п. 8.4. договору оренди земельної ділянки, позивач не закінчив об`єкт будівництва, а тому втратив переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачене приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/16332/21 позовні вимоги задоволено частково. Визнано укладеною угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :76:032:0052) від 20.03.2015, зареєстрованого за №54 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., укладеного між Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» та Київською міською радою, у редакції, яка викладена в резолютивній частині вказаного судового рішення. Стягнуто з Київської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач продовжує використовувати земельну ділянку за призначенням, сплачуючи орендну плату відповідно до умов та у розмірі, передбаченому договором; орендодавцем ані протягом місяця з моменту звернення позивача до відповідача з листом-повідомленням про намір поновити договір оренди земельної ділянки з проектом відповідної угоди, ані протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди земельної ділянки, Київською міською радою не розглянуто надісланий позивачем лист-повідомлення з проектом угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки та не направлено позивачу лист-повідомлення про прийняте рішення. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 20.03.2015 на тих самих умовах, суд виходив з того, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту права, вказуючи, що, якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/16332/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву. Апелянт стверджує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів належного виконання договірних зобов?язань, (визначених в пункті 8.4 Договору), з огляду на що Приватне акціонерне товариство «Промінвестгруп-1» втратило переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачене приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 відкрито апеляційне провадження; призначено до розгляду апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 16.06.2022 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 16.06.2022 представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

Рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 №600/600 передано Приватному акціонерному товариству «Промінвестгруп-1» в короткострокову оренду на п`ять років земельну ділянку площею 0,2122 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку на вул. Лютеранській, 18-б у Печерському районі.

20.03.2015 між Київською міською радою, як орендодавцем, та Приватним акціонерним товариством «Промінвестгруп-1», як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим № 54, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

Згідно п. 2.1. договору об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вулиця Лютеранська, 18-б у Печерському районі м. Києва; розмір - 0,2122 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку; кадастровий номер - :76:032:0052.

Договір укладено на 5 (п`ять) років (п. 3.1. договору).

За умовами п. 4.2. договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у випадку порушення термінів забудови земельної ділянки, що визначені п.п. 8.4. договору, орендна плата встановлюється у двократному розмірі, що визначений у п.п. 4.2. договору, але не більше дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 4.8. договору орендна плата вноситься орендарем рівними частками за податковий (звітний період), який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового місяця.

У відповідності до п. 8.4. договору орендар зобов`язаний, в тому числі завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації права оренди.

Положеннями п. 11.1. договору передбачено, що всі зміни та/або доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п. 11.5. договору, даний правочин може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у п.п. 5.1. та 8.4. цього договору.

20.03.2015 право оренди земельної ділянки зареєстроване приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20.03.2015 за актом приймання-передачі земельної ділянки позивач передав, а відповідач прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку: місце розташування - вулиця Лютеранська, 18-б у Печерському районі м. Києва; розмір - 0,2122 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку; кадастровий номер - :76:032:0052.

06.10.2016 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано ПрАТ «Промінвестгруп-1» дозвіл № ІУ71 на виконання будівельних робіт, а саме: «Будівництво житлового будинку з підземним паркінгом, вбудованими приміщеннями та вбудованим спортивним залом для гімназії «Консул» по вул. Лютеранській, 14-В у Печерському районі м. Києва».

16.12.2019 ПрАТ «Промінвестгруп-1» відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» звернулося до Київської міської ради із листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, надавши необхідні документи, в тому числі проєкт угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

За твердженням відповідача, на підставі поданого позивачем листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки від 20.03.2015 з доданими матеріалами відповідно до Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463, сформовано кадастрову справу №551105816. За результатами опрацювання поданого позивачем листа-повідомлення, Департаментом земельних ресурсів ВО КМР (КМДА) підготовлено проєкт висновку про поновлення договору оренди земельної ділянки, який знаходиться на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

Колегією суддів встановлено та не заперечується сторонами, що після закінчення строку оренди за договором ПрАТ «Промінвестгруп-1» продовжило користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату відповідно до умов договору та у розмірі, передбаченому договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Також, належне виконання позивачем своїх обов`язків зі сплати орендних платежів підтверджується довідкою №10/26-15-50-06-21 від 10.12.2019 про відсутність заборгованості з платежів, наданої ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві.

Отже, позивач стверджує про наявність підстав для визнання угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки укладеною в редакції, запропонованій позивачем, згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини першої ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Пунктами «а», «в» частини першої ст. 9 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями територіальної громади міста; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Повноваження щодо розпорядження земельними ділянками в межах міста Києва належать виключно Київській міській раді.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин першої - п`ятої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній до 15.07.2020) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно частини шостої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

У відповідності до частини восьмої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Отже, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній до 15.07.2020) було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто, виникненню у орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

Аналогічний за змістом висновок викладено також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Як встановлено вище, 16.12.2019 позивач звернувся до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки (реєстраційний номер справи №551105816 від 16.12.2019) із проєктом угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки, що не заперечується відповідачем.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору оренди земельної ділянки позивач з додержанням порядку, встановленого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», повідомив Київську міську раду про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк та додав до відповідного листа-повідомлення проєкт угоди.

Водночас, ані протягом місяця з моменту звернення позивача до відповідача з листом-повідомленням про намір поновити договір оренди земельної ділянки з проектом відповідної угоди, ані протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди земельної ділянки, Київською міською радою не розглянуто надісланий позивачем лист-повідомлення з проєктом угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки та не направлено позивачу лист-повідомлення про прийняте рішення.

Належних та допустимих доказів зворотнього відповідачем суду не надано.

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем, позивач продовжує користуватися орендованою ним земельною ділянкою, сплачуючи орендну плату відповідно до умов договору та у розмірі, передбаченому договором, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Таким чином, доводи позивача про наявність підстав для визнання укладеною угоди до договору оренди земельної ділянки від 20.03.2015 на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є обґрунтованими.

Водночас, як вірно зазначив суд першої інстанції, позовна вимога про визнання договору оренди землі поновленим є неефективним способом захисту, оскільки, якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зі спору, що виник з подібних правовідносин.

Доводи відповідача про втрату позивачем переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з порушенням строків будівництва об`єкту, передбачених п. 8.4. договору, спростовуються наявними в матеріалах доказами, що підтверджують готовність збудованого житлового будинку з підземним паркінгом, вбудованими приміщеннями та вбудованим спортивним залом для гімназії «Консул» у Печерському районі м. Києва за будівельною адресою: вул. Лютеранська, 14-В та Лютеранська, 18-Б, яка складає 90%.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» в частині визнання укладеною угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :76:032:0052) від 20.03.2015, зареєстрованого за №54 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., укладеного між Приватним акціонерним товариством «Промінвестгруп-1» та Київською міською радою, в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовна вимога про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 20.03.2015 на тих самих умовах не підлягає задоволенню, з огляду на те, що позивачем в цій частині обрано неефективний спосіб захисту права.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/16332/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Київську міську раду.

Матеріали справи №910/16332/21 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.07.2022 після виходу з відпустки суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

О.В. Агрикова