ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022 р. Справа № 917/64/22

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна", проспект Перемоги, 67, м. Київ, 03062 (поштова адреса: вул. Є. Сверстюка, 6 г, оф. А 7, м. Київ, 02147

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Масложир", пров. Толстого Льва, 36, секція 6, кв.2, м. Кременчук, Полтавська область, 39623

про стягнення 16 250,16 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 21.06.2022 р.

Суть справи. 20.01.2022 р. до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Масложир" про стягнення 16 250,16 грн. за неналежне виконання умов Договору суборенди вагонів № 223/21 від 223/21.

Ухвалою суду від 26.01.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі; задоволено клопотання позивача, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; призначено справу для розгляду у судовому засіданні на 17.02.2022 р. на 10:00 год.

Ухвала суду від 26.01.2022 р., що направлялась на адресу відповідача, повернулась до суду без вручення адресату з відміткою - "адресат відсутній".

Зазначена у позові адреса відповідає відомостям з ЄДР щодо реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Масложир" (пров. Толстого Льва, 36, секція 6, кв.2, м. Кременчук, Полтавська область, 39623).

Ухвалою Господарського суду від 17.02.2022 р. відкладено судове засідання на 22.03.2022 р. на 10:00 год.

У зв`язку з введенням воєнного стану на території Україні та перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці засідання суду 22.03.2022 р. не відбулося.

09.03.2022 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна" (позивач у справі) надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 2173).

Вказана заява судом задоволена.

Ухвалою Господарського суду від 02.05.2022 р. призначено судове засідання на 07.06.2022 р. на 10:00 год.

Представник позивача не авторизувався в Системі EasyCon для участі в судовому засіданні 07.06.2022 р.

Відповідач відзив на позов не надав.

В матеріалах справи відсутні докази отримання учасниками справи копії ухвали про призначення судового засідання на 07.06.2022 р.

Направлення сторонам в паперовому вигляді копії ухвали суду від 02.05.2022 р. не відбулось у зв`язку з відсутністю окремих номіналів поштових марок та тимчасовим припиненням Господарським судом Полтавської області відправлення поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що відповідальними працівниками суду складено відповідний акт від 02.05.2022 р.

Ухвалою від 07.06.2022 р. відкладено засідання на 21.06.2022 р. на 11:00 год.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, причин щодо неявки суду не повідомили.

Ухвала суду, що направлялась на адресу позивача повернулась без вручення адресату, останній не повідомляв суд про зміну адреси.

Станом на час проведення судового засідання в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали суду про призначення судового засідання на 21.06.2022 р.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, що направлялась на адресу відповідача повернулась без вручення адресату з відміткою - відсутній за даною адресою.

Згідно відомостей з ЄДР (витяг а.с. 37-42) адреса реєстрації відповідача відповідає адресі вказаній у позовній заяві.

Відповідно до статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Всі ухвали суду по даній справі, також, були вчасно розміщені на сайті Єдиний державний реєстр судових рішень.

Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Застосовуючи згідно з частини 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Згідно частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Сторони повідомлялись належним чином про час, дату та місце проведення судового розгляду справи, їх явка в судове засідання обов`язковою не визнавалась, строки розгляду справи закінчились. Таким чином, неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 21.06.2022 р. судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що 06 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Масложир" було укладено Договір суборенди вагонів № 223/21 (далі Договір).

Згідно п.1.1. Договору Орендар ТОВ "ТЕК КСТ Груп Україна" (далі Позивач) передає, а Суборендар ТОВ "Масложир" (далі Відповідач) приймає у тимчасове платне користування (суборенду) залізничні криті вагони (надалі - вагони), які не є власністю Орендаря, для перевезень вантажів відповідно до Інструкції по експлуатації заводу-виготовлювача вагонів.

Згідно умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Масложир", надало Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна" Інструкцію на за адресацію 2 (двох) критих вагонів в оренду на місце подачі Станція 425001 Кременчук (а.с. 10).

Позивач виконав свої зобов`язання та згідно п.п. 2.2.1. Договору, надав, відповідно до письмової та узгодженої з Орендарем заявки Суборендаря, вагони у кількості та в строки, зазначені в заявці. Орендар повідомляє Суборендаря про дату відправлення вагонів на його адресу із зазначенням залізничних номерів вагонів (а.с. 11-14).

З метою належного виконання умов Договору, ТОВ "ТЕК КСТ Груп Україна" письмово на ел.адресу: повідомило ТОВ "Масложир" про відправлення вагонів на адресу "Масложир" із зазначенням залізничних номерів вагонів, а саме №29145299 та № 29144193.

Як повідомляє позивач, після повідомлення в телефонному режимі ТОВ "Масложир" повідомило про відмову від отримання в оренду вагонів без пояснення причин.

20.10.2021 р. вагони №29145299 та № 29144193 прибули на станцію 425 Кременчук.

Відповідно до п. 3.6. Договору, при передачі вагонів в суборенду, початком нарахування суборендної плати є день прибуття повністю укомплектованих, згідно технічного паспорта і альбому-довідника «Вантажні вагони колії 1520 мм», вагонів справних в технічному і комерційному відношенні, на станцію призначення, на території України, відповідно до Заявки Суборендаря.

У зв`язку з тим, що ТОВ "Масложир" безпідставно відмовилось прийняти та розкредитувати вагони для можливості їх повернення на іншу станцію, ТОВ "Масложир" понесло станційні витрати у розмірі 7737,36 грн. (з ПДВ), що підтверджується накопичувальною карткою зборів та штрафів №25101737 від 25.10.2021 р. (а.с. 16) та відомістю форми ГУ-46 №25100001 від 25.10.2021 р. (а.с. 17).

ТОВ "ТЕК КСТ Груп Україна" понесло витрати на оплату залізничного тарифу до станції нового призначення за вагони №29145299 та 29144193 на загальну суму 16 090,80 грн. (8045,40 грн. х 2 вагони), що підтверджує відправкою № 44014793 на вагон № 29144193 та відправкою № 44014819 на вагон №29145299 (а.с. 11-14) та переліком списань АТ "Укрзалізниця" №20211024 від 24.10.2021 р. (а.с. 15).

Всього ТОВ «ТЕК КСТ ГРУП УКРАЇНА» понесло збитки на суму 7737,36+16090,80 = 23828,16 грн., з яких ТОВ «МАСЛОЖИР» компенсувало суму в розмірі 7578 грн.

Відповідно до п. 2.1.11 Договору, Суборендар зобов`язаний відшкодувати Орендарю збитки.

Позивач направив на адресу Відповідача претензію № 631 від 27.10.2021 р. на суму 16 250, 16 грн. та рахунок № 2587 від 27.10.2021р. на суму 16 250,16 грн.

У відповідь на претензію Відповідач надав гарантійний лист, згідно якого зобов`язався здійснити оплату до 20.11.2021 р., чим визнав своє зобов`язання по оплаті (а.с. 21).

Проте, Відповідач своє зобов`язання не виконав, грошові кошти не сплатив, що стало приводом для звернення Позивача до суду.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

06 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Масложир" було укладено Договір суборенди вагонів № 223/21 (далі Договір).

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору оренди.

Згідно статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України та статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Позивач виконав свої зобов`язання та згідно п. 2.2.1. Договору, надав, відповідно до письмової та узгодженої з Орендарем заявки Суборендаря, вагони у кількості та в строки, зазначені в заявці. Орендар повідомляє Суборендаря про дату відправлення вагонів на його адресу із зазначенням залізничних номерів вагонів (а.с. 11-14).

ТОВ "ТЕК КСТ Груп Україна" письмово на ел.адресу: повідомило ТОВ "Масложир" про відправлення вагонів на адресу "Масложир" із зазначенням залізничних номерів вагонів, а саме №29145299 та № 29144193.

Після повідомлення в телефонному режимі ТОВ "Масложир" повідомило про відмову від отримання в оренду вагонів без пояснення причин.

20.10.2021 р. вагони №29145299 та № 29144193 прибули на станцію 425 Кременчук.

Відповідно до п. 3.6. Договору, при передачі вагонів в суборенду, початком нарахування суборендної плати є день прибуття повністю укомплектованих, згідно технічного паспорта і альбому-довідника «Вантажні вагони колії 1520 мм», вагонів справних в технічному і комерційному відношенні, на станцію призначення, на території України, відповідно до Заявки Суборендаря.

Всього ТОВ "ТЕК КСТ Груп Україна" понесло збитки на суму 7737,36+16090,80 = 23828,16 грн., з яких ТОВ "Масложир" компенсувало суму в розмірі 7578 грн.

Відповідно до п. 2.1.11 Договору, Суборендар зобов`язаний відшкодувати Орендарю збитки.

Позивач направив на адресу Відповідача претензію № 631 від 27.10.2021 р. на суму 16 250, 16 грн. та рахунок № 2587 від 27.10.2021р. на суму 16 250,16 грн.

У відповідь на претензію Відповідач надав гарантійний лист, згідно якого зобов`язався здійснити оплату до 20.11.2021 р., чим визнав своє зобов`язання по оплаті (а.с. 21).

Докази оплати вказаної суми в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені документально, а тому підлягають до задоволення.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Масложир" (пров. Толстого Льва, 36, секція 6, кв.2, м. Кременчук, Полтавська область, 39623, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК КСТ Груп Україна" (проспект Перемоги, 67, м. Київ, 03062, поштова адреса: вул. Є. Сверстюка, 6 г, оф. А 7, м. Київ, 02147, ) 16 250,16 грн. заборгованості та 2481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 04.07.2022 р.

Суддя Погрібна С.В.