РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.06.2022Справа № 910/15931/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл»

до відповідачів:

1. Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

3. Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про відшкодування шкоди

Суддя Шкурдова Л.М.

Секретар с/з: Лисенко А.І.

Представники: згідно з протоколом судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/15931/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» про солідарне стягнення з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент, відповідач-1) через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКС України у м. Києві, відповідач-2) та Комунального підприємства «Київблагоустрій» (далі - КП «Київблагоустрій», відповідач-3) майнової шкоди у розмірі 9 344 700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільними неподільними рішенням і діями відповідача-1 та відповідача-3 позивачу було завдано шкоду у вигляді витрат від знищення належного позивачу майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 у справі №910/15931/19 (суддя Паламар П.І.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з КП «Київблагоустрій» на користь ТОВ «Центр-Ритейл» 696 000 грн майнової шкоди та 10 440 грн судового збору в дохід Державного бюджету України; у позові до КП «Київблагоустрій» в іншій частині відмовлено; у позові до Департаменту та ГУ ДКС України у м. Києві відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Постановою Верховного Суду від 19.10.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 у справі №910/15931/19 скасовано, справу №910/15931/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №910/15931/19 передана на розгляд судді Шкурдовій Л.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 справу №910/15931/19 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

ГУ ДКС України у м. Києві подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для відшкодування позивачу як особі, яка здійснила самочинне будівництво, витрат на таке будівництво.

КП «Київблагоустрій» подало до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-3 заперечив щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову та просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши, зокрема, що в серпні 2017 року здійснювався демонтаж виключно тимчасових споруд Громадської організації «Спілка підприємців «Жовтнева», встановлених відповідно до паспортів прив`язок на тимчасові споруди №09-0942/1-06 та №09-0942-06, що виключає демонтаж нежитлової будівлі площею 218,1 кв.м. Відповідач-3 також посилався на те, що рішення щодо демонтажу вказаних тимчасових споруд було прийняте Департаментом, а безпосередні дії із демонтажу вчинялися ТОВ «Вістекс-Компані», в зв`язку з чим відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем-3 завданої позивачу шкоди.

Департамент, заперечуючи проти позовних вимог, посилається, зокрема, на відсутність у позивача документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, а також будь-яких дозвільних документів на проведення будівельних робіт. Окрім того, відповідач-1 зазначив про необґрунтованість заявленого позивачем розміру шкоди.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив КП «Київблагоустрій», в якій позивач заперечив проти доводів відповідача-3, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 02.06.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-3 про проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, в зв`язку з відсутністю підстав для її призначення, оскільки в матеріалах справи наявні три висновки експертів та відсутні заперечення сторін щодо їх відповідності вимогам законодавства.

Орім того, в підготовчому засіданні 02.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено здійснювати розгляд даної справи по суті.

Позивачем подано до суду додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 28.06.2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2012 у справі №5011-47/1684-2012 за Громадською організацією «Спілка підприємців «Жовтнева» визнано право власності на нежитлову будівлю на пров. Політехнічний, 2Б у Солом`янському районі м. Києва загальною площею 218,1 кв.м та усунуто перешкоди у користуванні ГО «СП «Жовтнева» вказаним нерухомим майном шляхом зобов`язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєструвати ГО «СП «Жовтнева» декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Як вбачається з декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Будівництво нежитлової будівлі по пров. Політехнічному, 2Б у Солом`янському районі м. Києва», зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 7 липня 2012 року, вказану будівлю збудовано в 2009 році, строк введення об`єкта в експлуатацію - липень 20212 року.

В подальшому на зборах засновників ТОВ «Центр-Ритейл» вирішено сформувати частку ГО «СП «Жовтнева» в статутному капіталі ТОВ «Центр-Ритейл» за рахунок внесення до нього нерухомого майна - нежитлової будівлі площею 218,1 кв.м на провулку Політехнічному, 2-Б у м. Києві.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2013 №6224394 нежитлова будівля загальною площею 218,1 кв. м, яка знаходиться на провулку Політехнічному, буд. 2б у місті Києві, перебуває у власності ТОВ «Центр-Ритейл».

Враховуючи наведене, суд відхиляє заперечення відповідачів стосовно того, що спірні будівлі є тимчасовими спорудами, а не нерухомим майном.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі №910/18559/16 відмовлено у задоволенні позову Київської міської ради до ТОВ «Центр-Ритейл» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0775 га на пров. Політехнічному, 2-Б у Солом`янському районі м. Києва та повернення вказаної ділянки Київській міській раді, привівши у придатний до використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Залишаючи без змін постанову від 22.02.2017 у справі №910/18559/19, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 10.05.2017 визнав обґрунтованим висновок апеляційного господарського суду про те, що в діях ТОВ «Центр-Ритейл» відсутнє самовільне зайняття спірної земельної ділянки, оскільки виходячи із приписів статті 377 ЦК України та статті 120 Земельного кодексу України, ТОВ "Центр-Ритейл", ставши власником будівлі, правомірно ініціювало одержання спірної земельної ділянки у користування.

Судом встановлено, що 15.08.2017 Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації було видано Комунальному підприємству «Київблагоустрій» доручення № 064-8522 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: м.Київ, пров. Політехнічний, 2-Б.

22.08.2017 КП «Київблагоустрій» на підставі вказаного доручення, залучивши підрядника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вістекс-Компані», здійснило демонтаж об`єктів нерухомого майна (гаража) за адресою: м.Київ, пров. Політехнічний, 2-Б.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №826/11257/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного господарського суду від 18.06.2019, вищевказане рішення Департаменту у формі доручення визнано протиправним та скасовано в частині, що стосується демонтажу нежитлової будівлі площею 218,1 кв.м у м. Києві по пров. Політехнічному, 2-Б. Крім того, визнано протиправними дії Департаменту та КП «Київблагоустрій» щодо демонтажу згаданої нежитлової будівлі.

Предметом розгляду у даній справі є позовна вимога ТОВ «Центр-Рітейл» про солідарне стягнення з Департаменту та КП «Київблагоустрій» через ГУ ДКС України у м. Києві 9 344 700 грн майнової шкоди, завданої внаслідок знищення належного позивачеві майна. Позивач зазначав, що шкода заподіяна спільними неподільними рішенням та діями Департаменту та КП «Київблагоустрій».

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені в статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статті 1173, 1174, 1175 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади (органів місцевого самоврядування) та їх посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності органів державної влади (місцевого самоврядування) наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення шкоди.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади (органу місцевого самоврядування) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Позовні вимоги у цій справі обґрунтовані тим, що позивач на праві власності володіє нежитловою будівлею площею 218,1 кв.м., розташованою за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-Б, яку було знищено КП «Київблагоустрій» разом із майном, що знаходилося в цій будівлі на виконання доручення Департаменту від 15.08.2017 № 064-8522 про демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою.

Судом встановлено, що протиправність рішення Департаменту, оформленого дорученням від 15.08.2017 № 064-8522, в частині, що стосується демонтажу нежитлової будівлі, що розташована за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-Б (торгівельного ряду з ролетів або кіосків по пров. Політехнічному, 2-А), а також протиправність дій Департаменту та КП «Київблагоустрій» щодо демонтажу зазначеної нежитлової будівлі підтверджена судовими рішеннями в адміністративній справі №826/11257/18.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002 р.; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 р.).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі «Брумареску проти Румунії», п.61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Таким чином, з огляду на наявність судових рішень, які набрали законної сили, у справах №5011-47/1684-2012, №910/18559/19 та №826/11257/18, обставини, встановлені у вказаних судових рішеннях, не можуть ставитись під сумнів та бути спростовані у порядку, не передбаченому процесуальним законом, а інші рішення, в тому числі й у даній справі, не можуть їм суперечити.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між діями Департаменту і КП «Київблагоустрій» та наслідками у вигляді знесення (знищення) майна позивача.

Частиною першою статті 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Отже, для настання солідарної відповідальності при заподіянні шкоди декількома особами обов`язковими умовами є наявність спільного наміру та заподіяння шкоди внаслідок спільності дій.

Судом встановлено, що в даному випадку відповідач-1 та відповідач-3 своїми діями завдали позивачу майнову шкоду, однак, враховуючи, що протиправність дій Департаменту полягала у видачі доручення на демонтаж будівлі, а протиправність дій КП «Київблагоустрій» - у безпосередніх діях щодо її демонтажу, суд дійшов висновку про те, що не можна вважати, що шкода неподільна і завдана спільними діями, а тому завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню в рівних частинах.

Звертаючись з вказаним позовом до суду позивач посилався на те, що вартість втраченого ним майна становила 9 344 700 грн. При цьому виходив з вартості аналогічних за площею та територіальним розташуванням об`єктів нерухомості у м. Києві, визначеної на підставі будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №32/19 від 31.07.2019.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди, виходячи з такого.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 09.01.2020 №52/19 для визначення ринкової вартості нежитлової будівлі загальною площею 218,1 кв.м за адресою: м. Київ, провулок Політехнічний, 2-Б станом на 22.08.2017, експертом застосовано порівняльний підхід (метод аналогів продажу). За висновком експерта, вартість об`єкта оцінки станом на 22.08.2017 становила 9 344 700 грн, а станом на 09.12.2019 могла становити 7 478 100 грн.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи у господарській справі №910/15931/19 від 18.09.2020 №8673/20-42/8674/20-43 ринкова (дійсна) вартість нежилої будівлі загальною площею 218,1 кв.м по провулку Політехнічному, 2Б у м. Києві, станом на 22.08.2017 складала 9 329 849 грн. Разом з тим, експерти дійшли висновку про те, що станом на момент проведення дослідження вказана будівля демонтована, а отже, об`єкт дослідження фактично відсутній, в зв`язку з чим встановити перелік матеріалів та їх обсяги, з яких була побудована будівля загальною площею 218,1 кв.м, станом на час знесення неможливо, а відповідно неможливо встановити і вартість цих будівельних матеріалів.

В технічному паспорті на громадський будинок нежитлову будівлю №2б літ «А» на пров. Політехнічний у місті Києві від 18.02.2013 зазначено, що фундамент нежитлової будівлі - цегляна смужка, стіни з металопрофілю, металеві перекриття, підлога - лінолеум, в будівлі відсутні водопровід, каналізація, газопровід та опалення.

Згідно з технічним паспортом на громадський будинок нежитлову будівлю загальною площею 218,1 кв. м на провулку Політехнічному, 2-Б у м. Києві, виготовленого станом на 15.08.2016, спірна будівля мала бетонний фундамент та підлогу, стіни із цегли та скління, покрівлю із металопрофілю та металеві перекриття.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів виконання робіт у період з 18.02.2013 до 15.08.2016, які б полягали у встановленні в будівлі бетонного фундаменту та стін із цегли, як і не пояснено, яким чином можна було облаштувати заглиблений фундамент під уже існуючу будівлю.

В матеріалах справи наявний висновок за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 25.10.2017 №17387/17-42, складений експертом КНДІСЕ, відповідно до якого за адресою м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4, об`єктів, які належать до об`єктів нерухомого майна; на ділянці не виявлено ознак улаштування підземних конструкцій, які б могли бути класифіковані як фундаменти у розумінні Державних будівельних норм та підтверджували б наявність (у минулому часі) будівель або споруд (нерухомого майна).

Зі змісту висновків експертів від 09.01.2020 №52/19 та від 18.09.2020 №8673/20-42/8674/20-43 вбачається, що вартість нежитлових приміщень визначалася із застосуванням порівняльного підходу, при-цьому об`єкти-аналоги, які досліджувалися експертами, знаходилися в капітальних будівлях, які за своїми характеристиками значно відрізнялися від об`єкта оцінки, в зв`язку з чим суд критично оцінює вказані висновки експертів.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією договору будівельного підряду від 20.07.2009 №25/07, укладеного між Громадською організацією «Спілка підприємців «Жовтнева» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екобуд», акта здачі-приймання виконаних робіт від 22.12.2009 витрати на будівництво спірної нежитлової будівлі по провулку Політехнічному, 2-Б у м. Києві склали 696 000 грн.

Доказів іншого розміру втрат позивача від знесення належної йому будівлі не надано.

Враховуючи наведене, оскільки матеріалами справи підтверджується протиправність дій Департаменту та КП «Київблагоустрій», завдання позивачу шкоди в розмірі 696 000 грн та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-1 і відповідача-3 та завданням позивачу шкоди, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Департаменту та КП «Київблагоустрій» в рівних частинах завданої позивачу шкоди.

Разом з тим, в задоволенні позову до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, який фактично стосується порядку виконання судового рішення, встановленого Законами України «Про виконавче провадження» та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» (03087, м. Київ, вул. Пітерська, 10, кв. 37, ) 348 000 (триста сорок вісім тисяч) грн 00 коп. майнової шкоди.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» (03087, м. Київ, вул. Пітерська, 10, кв. 37, ) 348 000 (триста сорок вісім тисяч) грн 00 коп. майнової шкоди.

3. Стягнути з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2, ) в дохід Державного бюджету України 5 220 (п`ять тисяч двісті двадцять) грн 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп. 2, ) в дохід Державного бюджету України 5 220 (п`ять тисяч двісті двадцять) грн 00 коп. судового збору.

4. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в іншій частині відмовити.

5. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ритейл» до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 08.07.2022