28.06.2022Справа №910/2264/22
За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна"
провинесення додаткового рішення
у справі№910/2264/22
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна"
доАкціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача -
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон"
простягнення 217 333,35 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасники справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Тузова В.О.;
від третьої особи: не з`явився
В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/2264/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон", про стягнення 488 793,65 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2022 у справі №910/2264/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" 3% річних у розмірі 3 611,04 доларів США та у розмірі 2 570,64 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 556,18 грн. та судовий збір у розмірі 1 419,56 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

20.06.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі №910/2264/22, в якій заявник просить суд вирішити питання про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" про винесення додаткового рішення призначено на 28.06.2022.

24.06.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" надійшло клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення за відсутності представника позивача.

27.06.2022 засобами електронного зв`язку від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, оскільки позивачем не доведено понесення таких витрат, а їх сума значно завищена.

В судове засідання 28.06.2022 з`явилась представник відповідача, яка проти стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" витрат на правничу допомогу позивача заперечувала.

Позивач та третя особа явку своїх представників в судове засідання 28.06.2022 не забезпечили, позивач заяву про винесення додаткового рішення просив розглядати за відсутності його представника, а третя особа про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання була повідомлена належним чином.

За змістом частин 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 3 ст. 221, ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неявка представника позивача та третьої особи, не є перешкодою для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" було викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому зазначено, що такими витратами є: судовий збір у розмірі 3 260,00грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 40 000,00 грн., інші судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи: на момент подачі цього позову відсутні, проте у випадку понесення витрат, позивач повідомить про них суд, і відповідно с. 124 Господарського процесуального кодексу України надасть суду докази їх.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем було долучено до заяви про винесення додаткового рішення Договір про надання правової допомоги №15/12 від 15.12.2021 (надалі - Договір про надання правової допомоги), який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна", як клієнтом, та Адвокатським бюро "Гончарук та партнери".

Пунктом 1.1 Договору про надання правової допомоги визначено, що адвокат зобов`язується здійснювати представництво та надавати інші види правової допомоги клієнту щодо стягнення в судовому порядку інфляційних втрат та 3% річних (ст. 625 ЦК України) з АТ "КБ "Приватбанк", за несвоєчасне виконання рішення суду у господарській справі №910/9320/17 на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, що необхідні для виконання цього Договору.

Підпунктом 1 пункту 4.1 Договору про надання правової допомоги передбачено, що за правову Допомогу за цим Договором клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) незалежно від результату надання правової допомоги у фіксованому розмірі за надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення в судовому порядку інфляційних втрат та 3% річних (ст. 625 ЦК України) з АТ "КБ "Приватбанк", за несвоєчасне виконання рішення суду у господарській справі №910/9320/17; представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції під час здійснення господарського судочинства - 40 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору про надання правової допомоги клієнт здійснює оплату гонорару адвоката за цим Договором в безготівковому порядку на поточний рахунок адвоката на пізніше 30 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі правової допомоги та/або звіту адвоката.

Відповідачем було подано клопотання, в якому Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" заперечувало проти покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не доведено понесення таких витрат, а їх сума значно завищена.

Суд погоджується з доводами відповідача з огляду на наступне.

По-перше, приписи ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу, що сплачені або підлягають оплаті відповідною стороною або третьою особою.

В свою чергу згідно п. 5.1 Договору про надання правової допомоги клієнт здійснює оплату гонорару адвоката за цим Договором в безготівковому порядку на поточний рахунок адвоката на пізніше 30 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі правової допомоги та/або звіту адвоката.

Тобто, в силу п. 5.1 Договору про надання правової виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" обов`язку оплатити Адвокатському бюро "Гончарук та партнери" надані юридичні послуги поставлене в залежність від складення сторонами акту приймання-передачі правової допомоги та/або звіту адвоката.

Однак, позивачем не надано суду ні акту приймання-передачі правової допомоги, ні звіту адвоката (укладення яких передбачено п. 5.1 Договору про надання правової допомоги), які б підтверджували, що адвокатом дійсно були надані таки послуги.

Варто також відзначити, що позовна заява у даній справі підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" - Андрієм Грибенко, який також брав участь в судових засідання по справі.

Тобто, незважаючи на укладення з Адвокатським бюро "Гончарук та партнери" договору про надання правової допомоги, фактично представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" в судових засіданнях здійснював керівник позивача.

Оскільки позивачем не було подано суду акту приймання-передачі правової допомоги та/або звіту адвоката, то відсутні підстави вважати, що станом на дату розгляду заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" виник обов`язок з оплати юридичних послуг Адвокатському бюро "Гончарук та партнери", а відтак дані витрати не можуть бути відшкодовані за рахунок позивача в силу ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, оскільки для розподілу судових витрат необхідно встановити обсяг та вартість послуг, щодо яких виник обов`язок із оплати.

По-друге, у відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Тобто, в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" всупереч приписам ч. 3 ст. 126 та п. 1) абз. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не подало до суду жодного документу (ні детального опису робіт (наданих послуг), ні складеного клієнтом та адвокатським об`єднанням акту наданих послуг, ні виставленого рахунку із переліком виконаних робіт, наданих послуг), з якого було б можливо встановити які саме роботи були виконані (послуги були надані) адвокатом з метою захисту та представництва інтересів позивача.

З огляду на відсутність будь-якої інформації з приводу видів виконаних робіт та кількості витраченого адвокатом часу на їх виконання, у суду відсутня можливість визначити та розподілити судові витрати між сторонами з огляду на неможливість оцінити їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом, є однією із підстав для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №904/8308/17.

В свою чергу, встановлений у підпункті 1 пункту 4.1 Договору про надання правової допомоги фіксований розмір адвокатських послуг у вигляді гонорару у розмірі 40 000,00 грн. не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а не залежати від того скільки сторона сплатила або має сплатити за домовленістю із адвокатом.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено реальність (дійсність) понесених (таких, що підлягають понесенню) ним адвокатських витрат, у зв`язку з чим відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" в покладенні таких витрат на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" у стягненні з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судових витрат повністю.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 07.07.2022.

Суддя Р.В. Бойко